КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Справа№ 910/4360/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Яремі Н.С.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 05.09.2018 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 про повернення зустрічної позовної заяви

у справі №910/4360/18 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про стягнення 27 074,78 грн.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 27 074,78 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2018 відкрито провадження у справі.

31.05.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" надійшла зустрічна позовну заява про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" збитків у розмірі 2 139 385,45 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про стягнення збитків у розмірі 2 139 385,45 грн. Позовні матеріали повернуто заявнику.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" у справі №910/4360/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Тищенко О.В, суддів: Тищенко А.І., Отрюха Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18 залишено без руху та надано апелянту час для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду, скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме - заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18 та подано докази щодо дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду.

При цьому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018 у зв'язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Отрюха Б.В., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці, для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18 визначено наступний склад суду: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/4360/18, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 05.09.2018, запропоновано учасникам справи до 21.08.2018 подати через канцелярію суду письмові пояснення, заперечення, відзив на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст.ст. 167, 263 ГПК України).

10.08.2018 через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» вважає апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» безпідставною та необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Позивач просив суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання 05.09.2018 від позивача з'явилася ОСОБА_2, яка на підтвердження своїх повноважень надала суду копії довіреності, протоколу № 4 від 04.05.2018 про створення виконавчого органу товариства, уповноваженого діяти від імені товариства в судах, положення про виконавчий орган, уповноважений діяти від імені товариства в судах, та наказу від 04.05.2018, яким ОСОБА_2 призначено членом виконавчого органу. Однак, судова колегія надані документи не приймає як належний доказ підтвердження повноважень ОСОБА_2, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у статуті товариства зазначаються відомості, зокрема, про органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень.

При цьому, частинами 4, 5 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви.

Доказів того, що статут товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» містить інформацію про те, що виконавчий орган товариства є колегіальним, суду не надано.

Таким чином, судова колегія не приймає положення про виконавчий орган та наказ про призначення ОСОБА_2 членом виконавчого органу як належний доказ підтвердження повноважень ОСОБА_2 До того ж, як зазначила сама ж ОСОБА_2, відповідні зміни до статуту ТОВ «Нафтогаз-Альянс» не вносилися.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представника відповідача, що з'явився у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.1, п.1 ч.3 ст.202, ч.12 ст.270 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» звернулося до господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про стягнення збитків у розмірі 2 139 385,45 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.06.2018 у справі №910/4360/18 у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про стягнення збитків у розмірі 2 139 385,45 грн. відмовлено та позовні матеріали повернуто заявнику.

Повертаючи позовну заяву місцевий господарський суд виходив з того, що в порушення ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов не взаємопов'язаний з первісним, а їх спільний розгляд не може вважатись доцільним.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що первісний позов подано до ТОВ "Нафтогаз-Альянс", як до постачальника за договором на постачання природного газу №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" за вказаним договором виступає споживачем. Водночас, зустрічний позов обґрунтований понесенням товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" збитків, завданих відключенням газопостачання представниками операторів газорозподільних систем. При цьому публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" за договором не являється оператором газорозподільних систем.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» зобов'язань за Договором №П/Т-1548/НЮ від 31.12.2015 щодо обсягів поставленого природного газу, а саме, недопоставці заявлених позивачем обсягів газу.

Водночас, зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» вчасно не подано заявки на постачання природного газу в обумовлений строк, всупереч п.п. 3.1. зазначеного Договору. Вказані дії призвели до збитків товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», які полягають у сплаті товариству з обмеженою відповідальністю «Газпостач-Черкаси» нарахованих штрафних санкцій.

За таких обставин висновки суду про те, що зустрічний позов не взаємопов'язаний з первісним, є помилковими, оскільки і первісні, і зустрічні позовні вимоги виникли з одного і того ж договору.

З огляду на викладене, ухвала господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі № 910/4360/18 підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви.

У відповідності до 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки, судом першої інстанції прийнято помилково та необґрунтовано ухвалу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 01.06.2018 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви у справі № 910/4360/18 скасуванню, а матеріали позовної заяви - передачі для розгляду до господарського суду міста Києва.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 240, 255 269, 275, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 по справі №910/4360/18 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 по справі №910/4360/18 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/4360/18 передати господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова

Дата складання повного тексту постанови 27.09.2018 року