ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/625/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. , секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050

Адвокат: Синюк Станіслав Леонідович вул. Герцена, 10, офіс 320 м. Київ,04050

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76019

про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 89 553, 61 грн.

Представники сторін не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (далі відповідач) про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 89 553, 61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов"язання щодо виплати страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 16.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.08.2018.

Ухвалою суду від 01.08.2018 відкладено розгляд справи на 27.09.2018.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, направив до суду клопотання про розгляд справи в відсутності його повноважного представника, позовні вимоги підтверджує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалами суду, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

31.07.2017 між приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" та ОСОБА_1 укладено договір страхування серії PREMIUM № 1700219 майнових інтересів власника автомобіля "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1.

16 листопада 2017 в м. Києві на вулиці Оболонській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були автомобіль "Toyota RAV-4", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2 та застрахований автомобіль "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1.

Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 02.02.2018 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3, в зв"язку з чим був пошкоджений автомобіль страхувальника.

Відповідно до звіту № 124836 від 14.06.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 94039,06 грн., а відповідно до рахунку-фактури № АС-00006271 від 05.12.2017 та рахунку № 133 від 05.12.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 89553,61 грн.

Дана дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 12.12.2017 співробітниками АТ "ПРОСТО-страхування" складено страховий акт № 124836.

Згідно платіжних доручень № 214738 від 12.12.2017 і № 214737 від 12.12.2017 АТ "ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1, в розмірі 89553,61 грн.

Згідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних Моторно-транспортного страхового бюро України" , створеної відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Галицька", що підтверджується полісом № АМ/0510079. Ліміт за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 100000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач взяв на себе відповідальність про врегулювання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.11.2017.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З огляду на положення законодавства, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 89553,61 грн.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 89553,61 грн., виплаченого страхового відшкодування, є обгрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Позивач, у позовній заяві, також просить суд стягнути з відповідача витрати в розмірі 3000 грн., які пов'язані із наданням правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2018 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та Адвокатським бюро «ОСОБА_4 та партнери» укладено Договір про надання правової допомоги № 1 від 16.04.2018 за умовами якого адвокат (виконавець) приймає на себе доручення Клієнта надати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Правнича допомога, обумовлена Договором, надавалась керівником Адвокатського бюро «ОСОБА_4 та партнери» - ОСОБА_4, який є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 6423/10 від 15 лютого 2018 року, виданого Радою адвокатів Київської області, а тому має право надавати правничу допомогу позивачу.

На підтвердження отримання позивачем правової допомоги надано: договір №1 від 16.04.2018 про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатським бюро "ОСОБА_4 та партнери" , реєстр справ ( додаток до договору), детальний опис робіт ( наданих послуг) від 06.06.2018 та платіжне доручення № 10021 від 06.06.2018 відповідно до якого АТ "Просто страхування" оплатило АБ "ОСОБА_4 та партнери" 27000,00грн.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як роз'яснено у підпункті 6.5 пункту 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується господарським судом на власний розсуд, зменшення розміру таких витрат є правом господарського суду.

Разом з цим, суд враховує, що сторони договору про надання правової допомоги мають право визначити будь-який розмір витрат на правову допомогу в господарському процесі, однак, суд може обмежити розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Таким чином, одержання послуг адвоката є правом сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2018 між адвокатським об"єднанням "ОСОБА_4 та партнери" та АТ "Просто страхування" укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат (виконавець) приймає на себе доручення Клієнта надати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.4.5 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін., в акті вказується обсяг фактично наданої допомоги та її вартість. акт надсилається клієнту адвокатським об"єднанням факсимільним зв"язком або поштою.

Доказів складання та надсилання в порядку п .4.5 Договору № 1 від 16.04.2018 акту приймання-передачі юридичних послуг про те, що виконавцем надані, а замовником прийняті юридичні послуги до матеріалів справи не надано.

Суд звертає увагу позивача, що вказаний розмір вартості юридичних послуг, що пов"язані із захистом прав та законних інтересів ПАТ "ПРОСТО-страхування", надання йому адвокатом вищеперелічених послуг, ще не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката в зазначеному розмірі, оскільки розмір таких витрат має бути доведений та документально обґрунтований, виходячи з розумної необхідності судових витрат для даної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 988, 993 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 74, 86, 126, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 89 553, 61 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька", 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, (), на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", 04050, м. Київ, вул.Герцена, 10, (п/р 265082212 в АТ "Райффайзен ОСОБА_5", МФО 380805, ), 89553,61 грн. (вісімдесят дев"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят три грн. шістдесят одну коп.) виплаченого страхового відшкодування та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.09.2018

Суддя Шкіндер П.А.