ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

28 вересня 2018 року, м. Херсон, справа № 923/722/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали скарги Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація" на дії та рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, подану у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація"

про стягнення 1136525,85 грн,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін та ДВС:

від стягувача не зявився,

від боржника ОСОБА_1,

від ДВС ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

Дії, аргументи та докази скаржника

19.09.2018 до суду надійшла скарга Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація" на дії та рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а саме скаржник просить: 1) визнати незаконними дії щодо нарахування 104 095,59 грн виконавчого збору та його стягнення; 2) визнати протиправною бездіяльність щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48270867, 3) зобовязати повернути незаконно стягнуті кошти у сумі 16 914,39 грн, 4) визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2018.

Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник зазначає, що:

- за виконавчим провадженням № 48270867 про стягнення з нього заборгованості на користь стягувача на даний час та на дату нарахування державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавчого збору у сумі 104 095,59 грн заборгованість була сплачена боржником шляхом самостійної сплати 735 371,11 грн (у тому числі 20 880,52 грн компенсації по сплаті судового збору) на рахунок стягувача, а 305 585,30 грн були списані за законодавством, а тому, на його думку, державним виконавцем не здійснювалися дії по примусовому стягненню за виконавчим провадженням, а тому виконавчий збір не підлягає нарахуванню та стягненню;

- державним виконавцем виконавчий збір на суму стягнення 305 585,30 грн нарахований безпідставно, оскільки у відповідності до пункту 6 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»;

- скаржник вказує, що 7000 грн ним були сплачені до моменту закінчення строку добровільного виконання, а саме до 05.08.2015, встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2015, а тому на вказану дату примусове стягнення заборгованості стосувалося лише суми 1 033 955,86 грн, у звязку з чим виконавчий збір підлягав обрахуванню саме з цієї суми;

- державним виконавцем проігноровано звернення скаржника про закінчення виконавчого провадження через відсутність заборгованості, а тому така бездіяльність є неправомірною.

У свою чергу, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вимоги за скаргою не визнаються з посиланням на:

- відсутність інформації (відповідних документів) у виконавчому провадженні про сплачену боржником заборгованості на час нарахування виконавчого збору та накладення арешту на майно;

- відсутність законодавчої вимоги для винесення постанови про нарахування та стягнення виконавчого збору;

- відсутність самого факту добровільного виконання судового рішення у строк, встановлений постановою від 30.07.2015,

- закінчення виконавчого провадження на час розгляду скарги у суді постановою від 28.09.2018.

Під час судового розгляду скарги представники скаржника та виконавчої служби підтвердили вказані позиції та просили суд: скаржник задовольнити скаргу, а виконавча служба відмовити у її задоволенні.

Суд також зазначає, що 26.09.2018 до суду надійшли письмові пояснення від стягувача, за змістом яких ним повідомлено про відсутність заборгованості за наказом суду № 923/722/14 від 19.05.2015, оскільки вона погашена шляхом сплати боржником грошовими коштами 714 490,04 грн основної заборгованості та 20 880,52 грн судового збору, а також списанням відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» 215 554,58 грн пені, 25 070,05 грн інфляційних та 64 960,67 грн річних.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 20.09.2018 вказана скарга прийнята до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 28.09.2018.

Скарга розглянута судом без участі представника стягувача, оскільки ним у названому поясненні заявлене клопотання про розгляд скарги без його участі.

Обставини, які установлені судом, та їх оцінка

19.05.2015 за результатами розгляду даної справи судом виданий наказ № 923/722/14, за змістом якого з Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація" підлягало стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 714 490,04 грн основного боргу, 215 554,58 грн пені, 25 070,05 грн інфляційних, 64 960,67 грн річних та 20880,52 грн компенсації по сплаті судового збору.

30.07.2015 відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні з метою примусового виконання вказаного наказу відкрите виконавче провадження № 48270867 та боржнику встановлений строк для його добровільного виконання до 05.08.2015.

Водночас, як слідує з платіжних доручень ПП "Херсонтеплогенерація" ним добровільно сплачено у межах вказаного строку 7 000 грн, а саме платіжним дорученням № 6262 від 17.07.2015 1000 грн, № 6275 від 20.07.2015 1000 грн, № 6276 від 21.07.2015 1000 грн, № 6314 від 27.07.2015 1000 грн, № 6318 від 28.07.2015 1000 грн, № 6334 від 03.08.2015 1000 грн, № 6348 від 05.08.2015 1000 грн.

Таким чином, станом на час початку примусового виконання наказу заборгованість боржника складала 1 033 955,86 грн, а не 1 040 955,86 грн.

Разом з тим, на даний час, що не оспорюється учасниками розгляду скарги, заборгованість боржника повністю погашена, а саме добровільною сплатою 714 490,04 грн основного боргу та 20 880,52 грн судового збору грошовими коштами та списанням за Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» 305 585,30 грн.

З огляду на підтвердження документально вказаної обставини державним виконавцем 28.09.2018 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 48270867 за вказаним наказом, у звязку з чим предмет оскарження щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48270867 відсутній, а тому провадження у скарзі в цій частині підлягає закриттю.

Суд також зазначає, що під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 06.09.2018 винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладений арешт на рухоме та нерухоме майно ПП "Херсонтеплогенерація" у межах суми стягнення з виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів у розмірі 104 095,59 грн.

З огляду на викладене, суд зазначає, що у межах виконавчого провадження № 48270867 виконавчий збір нарахований без винесення постанови про нарахування та стягнення виконавчого збору та у розмірі 104 095,59 грн, що фактично складає 10% від суми 1 040 955,86 грн, яка була зазначена в наказі суду про примусове виконання судового рішення.

Проте, нарахування виконавчого збору у названій сумі не відповідає законодавчим положенням, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (у редакції станом на день відкриття виконавчого провадження 30.07.2015) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Таким чином, примусове виконання здійснюється відносно сум, які не сплачені боржником у добровільному порядку у встановлений державним виконавцем термін.

У даному випадку боржником у строк добровільного виконання сплачено 7000 грн, а тому сумою стягнення на час початку примусових дій з виконання наказу суду складала сума 1 033 955,86 грн.

Безпосередньо порядок нарахування виконавчого збору на час відкриття виконавчого провадження встановлювався положеннями статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (з наступними змінами та доповненнями). Так, за змістом цієї статті: « 1. У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом… Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом… 3. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю».

Як слідує із пояснень представника державної виконавчої служби постанова про стягнення виконавчого збору на час відкриття виконавчого провадження не виносилася, але це не може вплинути на обовязковість сплати виконавчого збору на час завершення виконавчого провадження, оскільки у відповідності до положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 «виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом …».

Разом з тим, згідно з частиною 6 цієї статті 17 «за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом» виконавчий збір не стягується.

Таким чином, правомірним є нарахування виконавчого збору виходячи із суми заборгованості, яка становить 728 370,56 грн, у розмірі 72 837,06 грн.

Відносно вимоги скаржника про скасування постанови державного виконавця про арешт майна суд зазначає, що у відповідності до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», в діючій на час винесення постанови редакції, « 1. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника... 3. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі…».

У даному випадку, враховуючи, що виконавчий збір у розмірі 72 837,06 грн боржником не сплачений, накладення арешту на його майно правомірне лише у вказаній сумі.

Висновки суду з предмету судового розгляду

З урахуванням викладених та установлених судом обставин, аналізу аргументів скаржника та матеріалів справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість поданої скарги щодо нарахування, забезпечення стягнення та стягнення виконавчого збору лише у розмірі 72 837,06 грн, та одночасно про неправомірність його нарахування та стягнення у сумі 31 258,53 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтею 342 ГПК України,

п о с т а н о в и в:

1. Провадження у скарзі в частині визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48270867 закрити.

2. В іншій частині скаргу задовольнити частково.

3. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо нарахування 31 258,53 грн виконавчого збору та його стягнення.

4. Визнати незаконною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про арешт коштів боржника від 06.09.2018 в частині накладення арешту на суму 31 258,53 грн.

5. В іншій частині скарги її задоволенні відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 25 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Дата підпису ухвали 01.10.18.

Суддя М.К. Закурін