ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.10.2018 Справа № 905/399/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Неонеті А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою: старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код юридичної особи - 00015622, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), №25362-33-18/20.1/21 від 03.09.2018,

про: затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення суду,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Метпромгруп (Ідентифікаційний код 38182830, адреса: 65005, м.Одеса, вул.Середня, б.83/2),

боржник: Публічне акціонерне товариство Словважмаш (Ідентифікаційний код 00210594, адреса: 84302, Донецька область, м.Словянськ, вул.Заводська, б.2),

про: стягнення 66.563.451,28 грн., -

за участю представників сторін:

від стягувача: не зявився;

від боржника: не зявився;

від ДВС: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.02.2017 по справі №905/399/17 (повний текст рішення складено та підписано 03.03.2017) позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Словважмаш на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метпромгруп заборгованість за договором про новацію зобовязань від 14.11.2016р. у сумі 66478000 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 240000 грн. 00 коп.

На виконання означеного рішення господарським судом Донецької області 27.03.2017 видано відповідний наказ.

12.09.2018 до канцелярії суду від старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 із супровідним листом №54634113/21 від 03.09.2018 надійшла заява №25362-33-18/20.1/21 від 03.09.2018 про передачу мирової угоди укладеної в процесі виконання до суду для визнання (у порядку ст. 434 ЦПК України).

До означеної заяви додано документи, наведені у переліку.

У звязку з відрахуванням зі штату судді Мельниченко Ю.С. відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області, затверджених протоколом зборів суддів №4 від 14.09.2016р. (зі змінами та доповненнями) та пункту 1.6 розділу ХХ Прикінцеві положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.03.2018р. №17, з урахуванням змін, внесених рішенням Ради суддів України №16 від 12.04.2018, призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/399/17.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2018р., для розгляду заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою від 14.09.2018 залишено без руху заяву №25362-33-18/20.1/21 від 03.09.2018 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 у звязку з недодержанням заявником вимог п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України з встановленням строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

До канцелярії суду надійшов супровідний лист №54634113/2/21 від 19.09.2018 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 по справі №905/399/17 на виконання ухвали суду від 14.09.2018, згідно яким останнім усунуто недоліки заяви у строк, встановлений судом.

До означеного супровідного листа додано докази направлення заяви сторонам, належним чином засвідчену копію довіреності.

Ухвалою суду від 26.09.2018 призначено заяву до розгляду на 04.10.2018, явка уповноважених представників сторін обовязковою не визнавалась.

Представники сторін в судове засідання 04.10.2018 не зявилися, про розгляд заяви повідомлені у встановленому порядку.

Враховуючи обмеження строку розгляду заяв про затвердження мирової угоди, встановлені ст. 330 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що явка уповноважених представників сторін визнана необовязковою, суд вважає за можливе розглянути заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення суду у цьому судовому засіданні за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву державного виконавця та умови укладеної сторонами мирової угоди, суд виходить з наступного.

Частиною сьомою статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони в процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Порядок затвердження судом мирової угоди в процесі виконання рішення на момент звернення до суду із даною заявою регулюється ст.330 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.330 Господарського процесуального кодексу України, питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу.

За приписами ст.192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета cпору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В п.3.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами і доповненнями, роз'яснено, що господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору; умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмету позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмету.

Як вбачається із змісту вищезгаданої мирової угоди від 02.08.2018, в п.п. 3.1., 3.3., 4.1. цієї мирової угоди зазначено, що сторони погодили та встановили, що Боржник, в рахунок повного погашення суми боргу передає у власність стягувачу нерухоме майно, згідно переліку, який визначено пунктом 3.3. цієї Мирової угоди. Перелік нерухомого майна, для цілей виконання умов цієї Мирової угоди, складається із наступних обєктів (далі за текстом у відповідних відмінках Нерухоме майно):

- будівля спортзалу «Юність» загальною площею 618,9 метрів квадратних (будівля спортзалу А1, складова частина: будівля мінікотельної Б-1 загальною площею 6,4 метрів квадратних), що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Кільцева, будинок 12б. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 41;

- будинок матеріального складу загальною площею 729,1 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Заводська, будинок 2, корпус 23. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 141;

- паровозне депо загальною плошею 711,3 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Заводська, будинок 2, корпус 19 (паровозне депо А-2). Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 141;

- нежитлова будівля поліклініки загальною площею 1513,3 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Заводська, будинок 2а, (нежитлова будівля профілакторію А-3). Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 41;

- будівля інженерного корпусу загальною площею 7029,8 метрів квадратних (будівля інженерного корпусу А-4), що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Заводська, будинок 2. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 41;

Право власності на нерухоме майно переходить до ТОВ «Метпрогруп» з моменту настання, у сукупності, наступних юридично значущих подій:

- з моменту обопільного підписання уповноваженими представниками сторін цієї Мирової угоди та скріплення її печатками;

- затвердження цієї Мирової угоди судом у встановленому чинним законодавством порядку;

- з моменту реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Метпромгруп» права власності на визначене цією Мировою угодою нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, оскільки предметом позову в справі № 905/399/17 було стягнення заборгованості у грошовій формі, то мирова угода від 02.08.2018 стосується прав та обов'язків сторін поза межами предмету позову.

Судом встановлено, що: по-перше, у реквізитах сторін тексту мирової угоди від 02.08.2018 допущено помилку у ідентифікаційному коді Публічного акціонерного товариства «Словважмаш» за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: замість ідентифікаційного коду 00210594 вказано 0021059; по-друге, до заяви про затвердження мирової угоди не додано правовстановлюючих документів з технічними характеристиками нерухомого майна, що передається за мировою угодою від 02.08.2018 стягувачу, а також документів щодо реальної вартості такого нерухомого майна на час укладення мирової угоди, у тексті мирової угоди відомості про вартість нерухомого майна також не значаться; по-третє, відсутнє документальне підтвердження того, що нерухоме майно, про яке йдеться у тексті мирової угоди від 02.08.2018, не перебуває під забороною відчуження.

Зазначене у сукупності дає підстави для висновку, що мирова угода від 02.08.2018 остаточно не вирішує спір та може призвести до виникнення нового спору.

Відсутність заперечень щодо умов мирової угоди на момент її укладання, не свідчить про їх відсутність у подальшому.

Відповідно до положень частин 2, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні мирової угоди від 02.08.2018 на стадії виконання.

У той же час, відмова в задоволенні заяви №25362-33-18/20.1/21 від 03.09.2018 про затвердження мирової угоди, укладеної в процесі виконання рішення суду, не позбавляє права на повторне звернення до суду з заявою про затвердження мирової угоди у виконавчому провадженні у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 192, 330, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, №25362-33-18/20.1/21 від 03.09.2018 про затвердження мирової угоди, укладеної в процесі виконання рішення суду.

2. Ухвала набирає законної сили 04.10.2018 та може бути оскаржена у десятиденний строк в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 04.10.2018.

Суддя Н.В. Величко