КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Справа№ 910/3191/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фермерського господарства "Органік Сістемс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.05.2018

у справі № 910/3191/18 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Фермерського господарства "Органік Сістемс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна"

про стягнення збитків у розмірі 559 578,67 грн

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Органік Сістемс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" про стягнення збитків у розмірі 559 578,67 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 у справі №910/3191/18 позов Фермерського господарства "Органік Сістемс" - задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" на користь Фермерського господарства "Органік Сістемс" пеню у розмірі 259 922 грн 22 коп., штраф у розмірі 8 404 грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 4 024 грн 90 коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Фермерське господарство "Органік Сістемс" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати Рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/3191/18 від 22.05.2018 та постановити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" на користь Фермерського господарства "Органік Сістемс" збитки у розмірі 274 487 грн 16 коп. (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста вісімсот сім грн 16 коп.), штрафні санкції у розмірі 259 922 грн 22 коп. (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять дві грн двадцять дві коп.) і 22 056 грн 45 коп. (двадцять дві тисячі п'ятдесят шість грн. 45 коп.), судовий збір у розмірі 8 346 грн 99 коп.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що при винесенні рішення судом 1-ї інстанції не враховано положення абзацу 2 ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», де передбачено, що експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України, що й було здійснено Відповідачем для виконання заявок, підписаних між останнім та Позивачем.

Також апелянт стверджує, що судом було не враховано норми ст. 932 Цивільного кодексу України щодо права Експедитора залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб.

На думку скаржника при винесені рішення Господарський суд м. Києва жодним чином не приймав до уваги, що між Позивачем та Відповідачем був укладений договір саме на організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом, що по своїй природі, яка також відображена у вищезазначених нормативно-правових актах та додатково закріплена в п.2.1 договору, передбачає можливість Експедитора залучати до виконання своїх обов'язків за договором третіх осіб, в тому числі і перевізників.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству шляхом вільного волевиявлення. Відповідно до зазначеного сторони (Позивач та Відповідач) визначали зміст п.п.5.11 таким чином, що дана міра відповідальності вираховується у розмірі 5% від вартості саме послуг перевізника по даній заявці, який відповідно до умов договору залучається Експедитором (Відповідачем) з метою взятих ним на себе зобов'язань, а не Експедитора.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Органік Сістемс" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 у справі №910/3191/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Власов Ю.Л., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 було відкрите апеляційне провадження у справі № 910/3191/18 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Органік Сістемс" та призначено справу до розгляду на 19.07.2018.

Із рішенням від 22.05.2018 не погодилось також Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" та подало апеляційну скаргу у якій просило рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові Фермерського господарства "Органік Сістемс" відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про направлення позивачем заявок № 02/06/02 від 02.06.2017 та № 08/06/01 від 08.06.2017 відповідачу факсимільним зв'язком, тобто узгодженим сторонами у договорі № ФС-1315 чином.

У письмовому відзиві позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 02.07.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 у справі №910/3191/18 передали раніше визначеному автоматизованою системою складу суду, головуючому судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Власов Ю.Л., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3191/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна", об'єднані в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" та Фермерського господарства "Органік Сістемс" та призначено справу до розгляду на 19.07.2018.

В судовому засіданні 19.07.2018 оголошено перерву до 06.09.2018.

В судовому засіданні 06.09.2018 оголошено перерву до 20.09.2018.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

13.05.2017 між Фермерським господарством "Органік Сістемс" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" (Перевізник) було укладено Договір №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Договору, протягом усього строку дії даного договору експедитор здійснює організацію перевезень вантажів на основі разових письмових заявок замовника, які здійснюються відповідно до умов даного договору і являються його невід'ємною частиною. Заявка може направлятися факсимільним способом. Для виконання прийнятих заявок по цьому договору експедитор вправі укладати договори з третіми особами, виступаючи від свого імені. В заявці вказуються наступні відомості: маршрут, строк доставки вантажу, вид вантажу, габарити вантажу, всі реквізити вантажовідправника і інші відомості, необхідні експедитору для виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до підпункту 3.1.2 п. 3.1 Договору експедитор зобов'язується забезпечити вказаний в заявці строк доставки вантажу.

За приписами п. 4.1 Договору, вартість послуг експедитора по кожному окремо здійснюваному перевезенні узгоджується сторонами, виходячи з ситуації на транспортному ринку, і вказується в додатку до даного договору - разовій заявці.

Замовник здійснює оплату послуг експедитора на основі виставленого рахунка, оригіналу акта виконаних робіт та оригінала товарно-транспортної накладної (CMR) протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання документів. (п. 4.3. Договору)

Згідно з п. 5.5 Договору, у випадку несвоєчасної доставки вантажу експедитор сплачує замовнику штраф у розмірі 50 євро за кожну добу понад встановлений в заявці строк доставки, по курсу НБУ на дату доставки вантажу.

У випадку порушення строків, вказаних в п. 3.1.1 і п. 3.1.2, експедитор сплачує штраф в розмірі 5% від вартості послуг перевізника по даному замовленню. (п.5.11 Договору)

У п. 8.1 Договору визначено, що строк дії даного договору встановлюється з моменту підписання і діє один рік.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на наступне.

На виконання умов Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року сторонами було підписано заявку №02/06/02 від 02.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 20884 SULBIATE - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль НОМЕР_1/НОМЕР_3, дата прибуття в пункт відвантаження: 15.06.2017 (а.с.15).

Також позивач стверджує, що сторонами було підписано заявку №08/06/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль НОМЕР_2/НОМЕР_4, дата прибуття в пункт відвантаження: 16.06.2017.

23.05.2017 між Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" (Замовник) було укладено Договір на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017, який регулює взаємини сторін, які виникають при транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, наданих Перевізнику Замовником по території України і міжнародному сполученні автомобільним транспортом.

Відповідно до розділу 3 Договору Замовник зобов'язаний: а) Своєчасно інформувати Перевізника про графік готовності вантажів до відправки, надавати Перевізнику (за два дня до завантаження) письмову (факсову) заявку на перевезення вантажів з зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (бруто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту, Про всі зміни відносно умов перевезення інформувати Перевізника не пізніше 24 годин до початку завантаження; Перевізник зобов'язаний: надавати Замовнику письмові (факсові) підтвердження прийняття заявок з зазначенням номера автотранспортного засобу та ПІБ водія.

05.09.2017 між Фермерським господарством "Органік Сістемс" (Новий кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/09-2017, за яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 між Первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" у сумі 441 129 грн 00 коп.

Новий кредитор сплачує Первісному кредитору у строк до 08.09.2017 суму у розмірі 441 129 грн 00 коп. (п.2.1.1 Договору)

На виконання умов Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 Фермерське господарство "Органік Сістемс" сплатило Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу грошові кошти у розмірі 441 129 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №895567 від 05.09.2017.

12.09.2017 Позивач надіслав на адресу Відповідача лист №ФС/Ис-677 з вимогою відшкодувати грошові кошти у розмірі 205 030 грн 30 коп., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 15.09.2017.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він здійснив оплату у розмірі 441 129 грн 00 коп. Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які Позивач повинен був сплатити Відповідачу, а тому сума різниці у розмірі 274 487 грн 16 коп. є збитками Позивача. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" штрафні санкції у розмірі 263 035 грн 06 коп. і у розмірі 22 056 грн 45 коп.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та стверджує, що не вчиняв правопорушення у сфері господарювання, своїх обов'язків не порушував, жодних правовідносин ні з Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем, ні з Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" не мав.

Крім того відповідач наголошує, що заявки, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, ним не погоджувалися та не відповідають істотним умовам договору №ФС-1315 та є неналежними доказами у справі.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017 року сторонами було підписано заявку №02/06/02 від 02.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 20884 SULBIATE - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль НОМЕР_1/НОМЕР_3, дата прибуття в пункт відвантаження: 15.06.2017.

Також позивач стверджує, що сторонами було підписано заявку №08/06/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення за маршрутом 24042 CAPRIATE SAN GERVASIO - Шевченкове, сума і форма оплати: 2700 EUR, згідно з договором за кожний автопоїзд, безготівкова форма розрахунку, при наданні акта виконаних робіт і рахунка на оплату, по курсу НБУ на день вивантаження; автомобіль НОМЕР_2/НОМЕР_4, дата прибуття в пункт відвантаження: 16.06.2017.

Разом із тим відповідач наголошує, що заявки, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем не погоджувалися, та є такими, що не відповідають істотним умовам договору № ФС-1315, та є неналежними доказами у справі.

Як вбачається з умов договору № ФС-1315 експедитор здійснює організацію перевезень вантажів на основі разових письмових заявок замовника, які здійснюються відповідно до умов даного договору і являються його невід'ємною частиною. Заявка може направлятися факсимільним способом (п. 2.1, 2.2). Умовами договору не передбачено можливості погодження заявок шляхом електронного листування.

Колегія суддів відзначає, що передбачена договором можливість направлення заявки факсимільним зв'язком не є тотожнім направленню останньої через електронну пошту, а також і погодження заявок таким чином.

Відповідно до ДСТУ 2227-93 «АВТОМАТИЗОВАНА УСТАНОВА», факсимільний зв'язок - електронне пересилання зображень за допомогою системи комп'ютеризованого телефонного зв'язку з метою приймання їх у вигляді документальної копії.

Позивач вказує, що керуючись умовами пункту 2.1 Договору, заявки №02/06/02 від І 02.06.17 та №08/06/01 від 08.06.17 було узгоджено між сторонами шляхом електронного листування, а в результаті - підписано уповноваженими представниками та поставлено печатки відповідних юридичних осіб.

Позивач посилається на електронні листи від 20.06.2017 та 22.06.2017 та

зазначає, що відповідачу надсилалися заявка №02/06/02 від 02.06.17 та заявка №08/06/01 від 08.06.17, в яких датою прибуття в пункт розвантаження було зазначено дати 15.06.17 та 16.06.17 відповідно. За твердженням позивача спірні заявки були погоджені сторонами через тиждень після дати, яка була вказана в цих заявках, як дата прибуття вантажу (15-16 червня відповідно).

Крім того, в якості доказу Позивач надав копію заявки, підписаною уповноваженою особою з боку Відповідача. Однак, оскільки заявка фактично має вважатися завданням, яке мав отримувати Відповідач від Позивача, надана позивачем копія заявки підписана лише Відповідачем, може свідчити про те, що Відповідач надає замовлення на перевезення вантажу сам собі, що суперечить змісту та положенням як безпосередньо договору № ФС-1315 на організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом, укладеним 13.05.2017 між Позивачем і Відповідачем, так і змісту подібних правовідносин, які врегульовані цивільним законодавством України.

У відповідності до п. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Щодо посилання позивача на електронну переписку, додану до матеріалів справи, колегія суддів відзначає наступне.

З наданих суду матеріалів вбачається, що контактною особою з боку Позивача є ОСОБА_4. Разом із тим суд відзначає, що підприємство позивача ФГ «Органік Сістемс» входить до складу групи компаній «Агрофьюжн». Вказана обставина свідчить про те, що із наявних у справі доказів неможливо встановити від імені якої саме компанії вказаною особою було вчинено підписи на відповідних листах.

Також суд відзначає, що окрім Договору №ФС-1315 на організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом, укладеним 13.05.2017, був укладений Договір №ИА- 1315 на організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом від 13.05.2017 з ФГ «Інтегровані агросистеми», яке входить до складу групи компаній Позивача.

Від ФГ «Інтегровані агросистеми» також контактною особою був ОСОБА_4. Отже надані позивачем копії електронних листів можуть свідчити й про листування з приводу послуг з організації перевезень, які відповідач надавав саме ФГ «Інтегровані агросистеми».

При цьому судом з пояснень сторін було встановлено, що Відповідачем надавалися послуги з перевезення вантажів ФГ «Інтегровані агросистеми». Проте після того, як стало відомо, що вантаж, який перевозився для групи компаній Агрофьюжн, зокрема для ФГ «Інтегровані агросистеми», почав незаконно притримувався ФОП Хриптою В.І., Позивач та Відповідач написали спільного Листа-попередження від 25.07.2017 до ФОП Хрипти В.І.

З даного листа вбачається, що для виконання перевезення Відповідач залучив у якості субпідрядника третю особу - ТОВ «ТРАНСКОМ.ЛТД», з якою було укладено Договір №220517-01 транспортно-експедиційного обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого Виконавець (ТОВ «ТРАНСКОМ.ЛТД») взяв на себе зобов'язання виконати перевезення вантажів на підставі заявок Замовника (Відповідач).

В межах виконання згаданого Договору ТОВ «ТРАНСКОМ.ЛТД» виконало 6 (шість) перевезень вантажів за заявками №1 від 16.05.2017, №2 від 23.05.2017, №3 від 24.05.2017, №4 від 25.05.2017, №5 від 25.05.2017, №6 від 25.05.2017.

Крім того судом береться до уваги те, що із спільного листа вбачається, що сторони не мають претензій одна до одної.

Також суд зважає на те, що з матеріалів справи вбачається, що відповіддю на лист від 23.06.2017 є спільний лист-попередження від 25.07.2017, в якому Позивач і Відповідач вирішують спільну проблему, проте не зазначено, що вона пов'язана з спірними заявками, на які посилається позивач та термінами доставки вантажу, зазначеними в них.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 919 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 923 Цивільного кодексу України, у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами). У разі доведення перевізником відсутності своєї вини за прострочення доставки вантажу він звільняється від відповідальності.

З огляду на вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів узгодження сторонами термінів виконання господарського зобов'язання, а саме, не доведено факту направлення та отримання заявок № 02/06/02 від 02.06.2017 та № 08/06/01 від 08.06.2017 у спосіб, передбачений умовами договору, нарахування штрафних санкцій є необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Фермерського господарства "Органік Сістемс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" про стягнення штрафу та пені. В позові в цій частині належить відмовити повністю.

Щодо вимог ФГ "Органік Сістемс" про стягнення з Відповідача збитків у розмірі 274 487 грн 16 коп. колегія суддів відзначає наступне.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Таким чином, Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків Позивачу.

05.09.2017 між Фермерським господарством "Органік Сістемс" (Новий кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/09-2017, за яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 між Первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" у сумі 441 129 грн 00 коп.

Новий кредитор сплачує Первісному кредитору у строк до 08.09.2017 суму у розмірі 441 129 грн 00 коп. (п.2.1.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 Фермерське господарство "Органік Сістемс" сплатило Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу грошові кошти у розмірі 441 129 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №895567 від 05.09.2017.

В обґрунтування факту понесення збитків Позивач зазначав, що він здійснив оплату у розмірі 441 129 грн 00 коп. Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які Позивач повинен був сплатити Відповідачу, а тому сума різниці у розмірі 274 487 грн 16 коп. є збитками Позивача.

В матеріалах справи наявний Договір на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017, укладений між Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" (Замовник), який регулює взаємини сторін, які виникають при транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, наданих Перевізнику Замовником по території України і міжнародному сполученні автомобільним транспортом.

Відповідно до розділу 3 Договору Замовник зобов'язаний: а) Своєчасно інформувати Перевізника про графік готовності вантажів до відправки, надавати Перевізнику (за два дня до завантаження) письмову (факсову) заявку на перевезення вантажів з зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (бруто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту, Про всі зміни відносно умов перевезення інформувати Перевізника не пізніше 24 годин до початку завантаження; Перевізник зобов'язаний: надавати Замовнику письмові (факсові) підтвердження прийняття заявок з зазначенням номера автотранспортного засобу та ПІБ водія.

В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження погодження Сторонами шляхом направлення відповідних заявок та їх подальше прийняття Перевізником на здійснення перевезення із зазначенням наступних даних: вантажовідправник, адреса завантаження; вантажоодержувач, адреса розвантаження, дата та час подачі автомобіля під завантаження; назва та вага вантажу (брутто); оголошена вартість вантажу; ставка фрахту.

Позивачем не надано доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження прийняття до перевезення вантажів, які були погоджені Сторонами у Договорі №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017, спочатку Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС", а в подальшому - Фізичною особою - підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем.

Правовідносини щодо укладення Позивачем Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 року й сплата останнім грошових коштів Фізичній особі - підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу жодним чином не впливають на правовідносини Сторін, які склались між сторонами за Договором №ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора від 13.05.2017. Вказані витрати понесені Позивачем як особою, яка займається підприємницькою діяльністю, тобто добровільно, на свій ризик й на власний розсуд. Такі дії не є безпосередньо пов'язаними з діями Відповідача.

Враховуючи укладення Договору про відступлення права вимоги №05/09-2017 від 05.09.2017 , Фермерське господарство "Органік Сістемс" отримало право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" у розмірі 441 129 грн. 00 коп., а тому має право на звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІС - ПЛЮС" про стягнення з останнього заборгованості за Договором на транспортно - експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом №23052017 від 23.05.2017 року.

За таких підстав, Суд вважає, що Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення з боку відповідача, як необхідної умови для застосування такої міри цивільної відповідальності, як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено об'єктивну та суб'єктивну сторони спричинених Відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв'язок між діями та понесеними Позивачем збитками у розмірі 274 487 грн 16 коп. Крім того, Позивачем не доведено факту завдання йому збитків саме в розмірі 274 487 грн 16 коп., оскільки суд не вбачає за можливе встановити правильність нарахованої та заявленої до стягнення позивачем суми збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства "Органік Сістемс" про стягнення з Відповідача збитків у розмірі 274 487 грн 16 коп. з підстав їх недоведеності.

Таким чином рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі №910/3191/18 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Органік Сістемс" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі №910/3191/18 скасувати в частині задоволення позову та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Фермерського господарства "Органік Сістемс" (57263, Миколаївська обл., Вітовський район, село Шевченкове, ВУЛИЦЯ ДОРОЖНА, будинок 19, ідентифікаційний код 35521091) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" (03028, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КИТАЇВСЬКА, будинок 10А, офіс 194, ідентифікаційний код 40524974) 6037,36 грн судових витрат за розгляд справи апеляційною інстанцією.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3191/18.

Повний текст постанови складено та підписано 28.09.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов