ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"03" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2099/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали вх. № 2268/18,

за позовом: Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі

до: державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754

про стягнення 83459,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось до господарського суду із позовною заявою до державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754 про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, у розмірі 83459,00 грн. протягом періоду з грудня 2017р. по вересень 2018р. В обґрунтування заявлених позовних вимог Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі зауважено, що відповідачем у порушення приписів Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не було відшкодовано понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення.

З тексту позовної заяви вбачається, що ухвалою господарського суду Одеської області від 09.01.2018р. по справі №916/2730/17 було порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754, у звязку з чим, Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі із посилання, зокрема на п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, було поданого до господарського суду дану позовну заяву.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у даній справі, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Верховний Суд у постанові від 07.08.2018р. по справі № 826/4490/15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському район м. Києва до державної установи "70 управління начальника робіт" про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, дійшов висновку, що у випадку порушення щодо відповідача справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин, і спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 р. № 2343-XII мають пріоритетне значення у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. При цьому, розгляд позовних вимог майнового характеру, заявлених органом Пенсійного фонду України до юридичної особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, повинен здійснюватись господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погодився з позицією апеляційної інстанції, що оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом у цій справі у провадженні господарського суду м. Києва перебувала справа № 50/25-б про банкрутство відповідача, то заявлені у даній справі позовні вимоги підсудні господарському суду м. Києва і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

По тексту даної ухвали вище зазначалось, що ухвалою господарського суду Одеської області від 09.01.2018р. по справі №916/2730/17 було порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754.

Поряд з цим, з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є відкритими для безоплатного цілодобового доступу, вбачається, що ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2018р. по справі №916/2730/17 провадження у справі про банкрутство державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754 було закрито на підставі ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвала господарського суду від 13.03.2018р. по справі №916/2730/17 в апеляційному порядку оскаржена не була, а, отже, набрала законної сили та є обовязковою до виконання на всій території України.

З огляду на вищенаведене, господарський суд доходить висновку, що на спірні правовідносини не розповсюджуються положення п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на положення ст. 175 Господарського кодексу України, господарський суд вважає за необхідне розяснити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

ОСОБА_1 Верховного Суду у постанові від 12.06.2018р. по справі №905/1026/17 (провадження № 12-64гс18) дійшла висновку, що не підлягають розгляду в господарських судах справи у спорах, пов'язаних із здійсненням владних повноважень, зокрема, Пенсійним фондом України та його органами у прийнятті рішень про стягнення простроченої заборгованості із страхових внесків до названого Фонду. Водночас господарськими судами розглядаються на загальних підставах справи зі спорів за участю названих органів, якщо такі спори виникають з цивільних чи господарських правовідносин, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв'язку з виконанням цивільно-правових чи господарсько-правових договорів, відшкодування матеріальної або моральної шкоди, із зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тощо). Спір управління Пенсійного фонду України з роботодавцем про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Господарський суд зауважує, що спір за участю органу державної влади, яким в даному випадку виступає Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, повинен вирішуватися господарським судом якщо такий орган у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншої особи, яка є учасником спору, і не має встановлених нормами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України ознак суб'єкта владних повноважень. Проте, зі змісту поданої позивачем заяви вбачається, що спір між сторонами виник у звязку з виконанням з боку Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі владних управлінських функції та який законодавчо уповноважений керувати поведінкою відповідача, а відповідач відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта. Окрім того, суд зазначає, що, в даному випадку, між сторонами відсутній спір про право цивільне.

Таким чином, відсутність між сторонами по справі невирішеного спору про право цивільне, а також віднесення вирішення такого спору до компетенції адміністративного суду, свідчить про необхідність звернення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754 із позовними вимогами про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, у розмірі 83459,00 грн. в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що тягне за собою правові наслідки, встановлені ст. 175 ГПК України, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови Центральному обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Одесі у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 4, 20, 175, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до державного підприємства „Енергомонтажний поїзд №754 про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, у розмірі 83459,00 грн. протягом періоду з грудня 2017р. по вересень 2018р. - відмовити.

2. Позовні матеріали повернути позивачу на 49 аркушах.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України. Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання відповідно до ст. 256 ГПК України.

Суддя С.П. Желєзна