ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 справа № 908/48/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: за участю: позивача від відповідачаМартюхіна Н.О. Дучал Н.М., Склярук О.І. Єлфімовій Ю.О. ОСОБА_5 - особисто; адвокат ОСОБА_6 - за довіреністю №1/05-а від 15.01.2018;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Київ
на рішення Господарського суду Запорізької області
від12.03.2018 (повний текст від 22.03.2018)
у справі за позовом до відповідача про№908/48/18 (суддя Горохов І.С.) ОСОБА_5, м. Київ Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", м. Запоріжжя визнання рішення загальних зборів акціонерів недійсним (в частині)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/48/18 у задоволені позову ОСОБА_5 в частині визнання недійсним рішення по питанню № 2 загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", оформленого протоколом №37 від 28.09.2017 відмовлено; закрито провадження у справі в частині вимог позивача про визнання недійсним рішення по питанню №13 загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", оформленого протоколом №37 від 28.09.2017.

Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_5, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/48/18 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне:

- позивач вважає, що право, передбачене ч.2 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства», оскаржити відповідні рішення загальних зборів до суду в разі неотримання відповіді на свою вимогу про викуп акцій протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства є спеціальним засобом заохочення акціонерних товариств до виконання своїх обов'язків перед акціонерами, тобто є спеціальною санкцією. Така санкція повинна застосовуватися незалежно від фактичного виконання акціонерним товариством своїх обов'язків по викупу акцій, якщо акціонерне товариство без згоди акціонерів порушує порядок виконання цього обов'язку;

- суд першої інстанції, встановивши порушення Відповідачем законодавства України фактично звільнив його від настання несприятливих для нього правових наслідків, тим самим заохотивши його і далі порушувати права міноритарних акціонерів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Склярук О.І., Геза Т.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Склярук О.І., Дучал Н.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Дучал Н.М. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Склярук О.І., Геза Т.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Склярук О.І., Дучал Н.М.

Позивач у судовому засіданні 13.09.2018р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у судовому засіданні 13.09.2018р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

В процесі розгляду апеляційної скарги відповідач надав відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення, якими зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлено, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. В той же час, доказів порушення прав та законних інтересів рішенням загальних зборів про зміну типу та найменування товариства, позивачем не наведено та не надано, у зв'язку із чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно даних переліку акціонерів, які мають право на участь у Загальних зборах акціонерів, станом на 25.09.2017, ОСОБА_5 був акціонером Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" і мав право голосу на Загальних зборах акціонерів Товариства, які відбулись 28.09.2017.

Рішеннями Наглядової ради Товариства від 21.07.2017 (протокол № 21/07-17 від 21.07.2017) та від 05.09.2017 (протокол № 05/09-17 від 05.09.2017) затверджено порядок денний (перелік питань, що виносяться на голосування).

Проекти рішень з питань Порядку денного, форма та текст бюлетенів для голосування затверджено рішеннями Наглядової ради Товариства від 21.07.2017 (протокол № 21/07-17 від 21.07.2017), 05.09.2017 (протокол № 05/09-17 від 05.09.2017), 11.09.2017 (протокол № 11/09-17 від 11.09.2017) та 22.09.2017 (протокол № 22/09-17 від 22.09.2017).

На загальних зборах акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", що відбулись 28.09.2017, зокрема, прийняте рішення про зміну типу та найменування Товариства (питання № 2 порядку денного) та про прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину (питання № 13 порядку денного).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_5 зареєструвався для участі у цих зборах і голосував проти прийняття загальними зборами рішення по питаннях № 2 та № 13 порядку денного.

В подальшому, відповідач направив на адресу позивача лист № 1/05-И-17103 від 05.10.2017, яким повідомлено останнього про право вимоги обов'язкового викупу акцій. Крім того, повідомлено, що ціна викупу акцій становить 1 (одна) грн. 12,99 коп., кількість акцій, викуп яких можливо вимагати, становить 1 175 704 штуки, загальна вартість у разі викупу акцій товариством буде становити 1 328 427 грн. 95 коп., строк здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги про обов'язковий викуп акцій) становить 30 днів після отримання вимоги про обов'язковий викуп акцій.

20.10.2017 позивачем направлено відповідачу вимогу акціонера про обов'язковий викуп акцій.

27.11.2017 між ОСОБА_5 (Продавець) та Приватним акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (Покупець) підписано договір купівлі-продажу цінних паперів (викуп) № DG000860.

Пунктом 1.1 договору визначено, що продавець зобов'язується передати у власність Покупця зазначені у цьому пункті цінні папери (надалі - ЦП), а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити цінні папери на умовах даного Договору:

Вид, форма випуску та існування ЦП - акції, іменні, бездокументарна; найменування Емітента - Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор"; код ЄДРПОУ Емітента - 00213428; номінальна вартість ЦП - 0,01 грн. (одна копійка); міжнародний ідентифікаційний номер ЦП - UA ; загальна кількість ЦН - 1 175 704 (один мільйон сто сімдесят п'ять тисяч сімсот чотири) штуки; ціна одного ЦП - 1 (одна) гривня 12,99 копійок.

Загальна сума договору: 1 328 427,95 грн. (один мільйон триста двадцять вісім тисяч чотириста двадцять сім гривень 95 копійок), п. 1.2 договору.

26.01.2018 відповідачем перераховано позивачу кошти в сумі 1 328 427,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1_260118 від 26.01.2018.

ОСОБА_5 не погодившись із несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, звернувся до місцевого господарського суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", яким просив визнати недійсними рішення по питаннях 2 та 13 позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», які відбулись 28.09.2017р.

Матеріали справи свідчать, що в процесі розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 надав заяву про відмову від позовних вимог в частині визнання недійсним рішення по питанню № 13 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", які відбулися 28.09.2017, у зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо закриття провадження в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді позовних вимог про визнання недійсним рішення по питанню №2 позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», які відбулись 28.09.2017р., судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 113 Цивільного кодексу України врегульовано, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. При цьому, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 117 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства зобов'язані, зокрема, додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів та виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями

Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України учасник товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про акціонерні товариства" у загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники.

Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов'язки акціонерів визначаються Законом України "Про акціонерні товариства".

Порядок прийняття рішень загальними зборами встановлено ст. 42 Закону України "Про акціонерні товариства", та визначає: яку кількість голосів під час голосування має акціонер, які акціонери мають право голосу на загальних зборах, якою кількістю голосів приймаються рішення загальними зборами, як відбувається процес кумулятивного голосування, регламент загальних зборів (зміна черговості розгляду питань, оголошення перерви) та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:

1) злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства;

2) надання згоди на вчинення товариством значних правочинів, у тому числі про попереднє надання згоди на вчинення значного правочину;

2-1) надання згоди на вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість;

3) зміну розміру статутного капіталу.

Порядок реалізації акціонерами права вимоги обов'язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій врегульовано статтею 69 Закону України "Про акціонерні товариства" та складається з наступних етапів:

- акціонерне товариство протягом не більш як п'яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, у порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов'язкового викупу акцій, про право вимоги обов'язкового викупу акцій з зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій);

- протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу;

- протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов'язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов'язкового викупу яких він вимагає.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів товариства можуть бути оскаржені учасником товариства до суду.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин (пункт 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених частиною першою статті 68 цього Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (пункт 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Під час розгляду відповідних справ слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Апеляційний господарський суд зауважує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

В той же час, захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Так, стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 р. по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Позивач підставою для звернення з позовом до суду зазначив порушення відповідачем порядку прийняття рішень загальних зборів, передбачений ч. 1 ст. 68 Законом України "Про акціонерні товариства", оскільки всупереч ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", відповідач не направив позивачу відповіді на вимогу акціонера про обов'язковий викуп акцій у 30-денний термін від моменту направлення вимоги та всупереч ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства", не перерахував позивачу грошові кошти у 30-денний термін від моменту отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що із змісту ч.2 ст.50 Закону України «Про акціонерні товариства» вбачається, що акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених ч.1 ст. 68 вказаного Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

Як вже зазначалось вище, на виконання ч.1 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства» Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» листом № 1/05-И-17103 від 05.10.2017 повідомило ОСОБА_5 про його право вимагати обов'язкового викупу акцій Товариства.

ОСОБА_5 20.10.2017 направив на адресу Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» вимогу про обов'язковий викуп акцій (отримано відповідачем 26.10.2017).

Матеріали справи свідчать, що Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» протягом 30 днів від дати направлення вищевказаної вимоги не надало відповіді на останню та всупереч ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" не здійснило оплату за придбані цінні папери протягом 30 днів з моменту отримання вимоги.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» порушило строки надання відповіді на вимогу ОСОБА_5, які передбачені ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства".

В той же час, вищевказані дії Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» не порушують права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_5, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "ЗТР" листом № 1/05-171141 від 27.11.2017 "Щодо оформлення договору про обов'язковий викуп акцій" направило на розгляд ОСОБА_5 договір купівлі-продажу цінних паперів (викуп) № DG000860 від 27.11.2017 та зазначило про необхідність надання письмової згоди дружини на відчуження акцій.

У відповідь на лист № 1/05-171141 від 27.11.2017 "Щодо оформлення договору про обов'язковий викуп акцій" позивач направив відповідачу два екземпляри підписаного договору купівлі-продажу цінних паперів (викуп) № DG000860 від 27.11.2017 укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та Приватним акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (покупець), заяву ОСОБА_7 про надання згоди на продаж цінних паперів, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою Ю.О. за № 1263 від 08.12.2017, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.10.2015, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою Ю.О. за № 1268 від 09.12.2017.

Зазначені документи відповідачем були отримані цінним листом 13.12.2017.

02.01.2018 відповідач направив до ПАТ "НДУ" розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів № 1/05-и, у виконанні якого з технічних підстав (відсутність у розпорядженні необхідних даних або оформлення розпорядження не відповідності до вимог Регламенту Центрального депозитарію) відповідачу було відмовлено 10.01.2018.

10.01.2018 ПАТ "ЗТР" направив до ПАТ "НДУ" нове розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів № 1/05-и-і 80153.

Операція зарахування цінних паперів з рахунку ОСОБА_5 на рахунок Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" у кількості 1 175 704 штуки була успішно завершена 16.01.2018.

На виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів (викуп) № DG000860 від 27.11.2017, відповідач здійснив оплату позивачу на загальну суму 1 328 427,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1_260118 від 26.01.2018.

Наведені вище обставини свідчать, що Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" сприяло реалізації ОСОБА_5 своїх корпоративних прав, оскільки листом № 1/05-И-17103 від 05.10.2017 повідомило ОСОБА_5 про його право вимагати обов'язкового викупу акцій Товариства, в 30-денний строк з моменту отримання вимоги про обов'язковий викуп акцій направило договір купівлі-продажу №DG000860 від 27.11.2017 та платіжним дорученням № 1_260118 від 26.01.2018 перерахувало на користь позивача 1 328 427,95 грн., що свідчить про повне виконання взятих на себе відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів №DG000860 від 27.11.2017.

При цьому, ОСОБА_5 не доведено належними та допустимим доказами в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, що Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" вчиняло перешкоди позивачу у реалізації останнім свого права на продаж акцій Товариства. Навпаки, наявні в матеріалах справи документи свідчать, що перерахування на користь позивача 1 328 427,95 грн. відбулось у найкоротші терміни після надання відповідачу всього необхідного обсягу вірно заповнених та оформлених документів, в тому числі розпорядження депозитарній установі на переказ цінних паперів та письмової згоди дружини на відчуження акцій Товариства.

За переконанням колегії суддів апеляційного господарського суду, у відповідності до положень ч.2 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонер має беззаперечне право оскаржити рішення загальних зборів з передбачених частиною першої статті 68 цього Закону питань, в той же час таке оскарження може призвести до визнання зборів учасників Товариства, виключно, в разі наявності порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Тобто, не будь-яке рішення загальних зборів акціонерів може бути визнано недійсним автоматично, при цьому, особа яка звертається до відповідного суду із позовом, повинна обрати такий спосіб захисту, який дозволить відновити порушене право.

Проте, ОСОБА_5 не зазначив, яким саме чином визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор" від 28.09.2017 по питанню №2 (зміна організаційно-правової форми Товариства з Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор") дозволить відновити його порушені права, та взагалі як спірне рішення порушує його права.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що зміна організаційно-правової форми Товариства з Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" не впливає та не змінює вартість акцій Товариства, їх оцінка та вартість визначається Товариством до проведення зборів та зазначається у повідомленні про право вимоги обов'язкового викупу акцій, у зв'язку із чим акціонер Товариства голосувавши проти зміни організаційної-правової форми Товариства, заздалегідь обізнаний за якою ціною він реалізує свої акції Товариству.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що ОСОБА_5 не погоджуючись із фактом несвоєчасного перерахування грошових коштів на підставі договору купівлі-продажу №DG000860 цінних паперів від 27.11.2017, не був позбавлений можливості заявити відповідні позовні вимоги щодо спонукання відповідача виконати умови договору, про стягнення заборгованості, відшкодування збитків тощо, які були б направлені на реальний захист порушених прав.

В той же час, ОСОБА_5 при наявності укладеного договору купівлі-продажу №DG000860 цінних паперів від 27.11.2017, при відсутності факту ухилення Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" від обов'язкового викупу акцій, звернувся із позовом, який не направлено на захист його порушеного права та взагалі не довів порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним рішенням.

Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Зважаючи на вищевикладене, рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" від 28.09.2017 в оскаржуваній частині не порушує законні права ОСОБА_5, що в силу ч.1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» свідчить про відсутність підстав для визнання недійсним вказаного рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" від 28.09.2017.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції, встановивши порушення Відповідачем законодавства України фактично звільнив його від настання несприятливих для нього правових наслідків, тим самим заохотивши його і далі порушувати права міноритарних акціонерів є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підкріплені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Також судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/48/18 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/48/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/48/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: О.І. Склярук

Н.М. Дучал

(У судовому засіданні 13.09.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 18.09.2018 року).