ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1404/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Каюков Ю.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність від 19.06. 2018 р.

відповідача: не зявився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 157 542,61 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/1404/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до господарського суду Харківської області до відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, про стягнення 99 285,00 грн. заборгованості за послуги надання об'єкта в оренду; 35 167,96 грн. інфляційних втрат; 2 095,17 грн. 3% річних; 20 994,48 грн. пені. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2018 року, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без руху. Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1404/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 липня 2018 року. Ухвалами господарського суду Харківської області від 03 серпня 2018 року відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в задоволені заяви (вх. № 21539 від 25 липня 2018 року) про залишення позовної заяви ФО П ОСОБА_2 без руху з наступним залишенням без розгляду та повернення позивачу; відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву ФО П ОСОБА_3 залишено без руху. Протокольними ухвалами суду від 06 серпня 2018 року; залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, заяву про застосування строків позовної давності; заяву про залучення третіх осіб; призначення почеркознавчої експертизи, на підставі ст.ст. 42, 165, 169, 170, 178, 232 ГПК України. 06 серпня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 10 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року повернуто зустрічну позовну заяву та додані до неї документи ФО П ОСОБА_3 Протокольними ухвалами суду від 15 серпня 2018 року, долучено до матеріалів справи відповідь позивача на відзив відповідача, заперечень позивача на заяву відповідача про залучення третіх осіб, на підставі ст. 42, ч. 5 ст.ст. 161, 169, 170, 232 ГПК України; долучено до матеріалів справи судової практики, наданої позивачем, на підставі ст.ст. 42, 169, 170, 232 ГПК України; встановлено відповідачу строк до 23 серпня 2018 року на подання до суду заперечень на відповідь на відзив. 15 серпня 2018 року ухвалою господарського суду Харківської області відмовлено в задоволенні клопотання відповідача (вх. № 21538 від 25 липня 2018 року), поданого в порядку ст. 50 ГПК України та в задоволені клопотання відповідача (вї. № 21543 від 25 липня 2018 року), поданого в порядку ст. 99 ГПК України. 28 серпня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області задоволено заяву позивача про виправлення описок в ухвалах суду (вх. № 24208 від 23 серпня 2018 року). Протокольною ухвалою суду від 28 серпня 2018 року, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 серпня 2018 року, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України. 11 вересня 2018 року по розгляду даної справи судом оголошено перерву до 25 вересня 2018 року, на підставі ст. 216 ГПК України. 25 вересня 2018 року розгляд справи, відповідно ч. 6 ст. 216 ГПК України, продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву.

В призначене судове засідання 25 вересня 2018 року з'явився представник позивача. Відповідач свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з відстеження пересилання поштових відправлень, поштовими повідомленнями з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання" та поданими до суду документами.

Водночас, судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - 61010, м. Харків, В'їзд ЦигарівськийАДРЕСА_1, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

01 січня 2016 року між позивачем (наймодавець) та відповідачем (наймач) було укладено договір найму нежитлових приміщень № 1. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.,1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 договору, наймодавець зобов'язується передати, а наймач зобов'язується прийняти у тимчасове користування за нежитлові приміщення 3-го поверху в нежитлові будівлі літ. "А-3" загальною площею 280,0 м.кв., розташованій у м. Харкові, проспект Перемоги, 67-"в" (приміщення). Вартість приміщень, які передаються у найом, встановлюється у розмірі 759 810 грн. Нежитлова будівля літ. "А-3", що розташована за адресою: місто Харків, проспект Перемоги, 67-В, частиною якої є приміщення, належать на праві спільної часткової власності наступним особам: 43/100 (сорок три сотих) часток зазначеної будівлі належать ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 20.07.2010 року № 1925, право власності зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 02.08.2010 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26893352, реєстраційний номер 31000503; 14/100 (чотирнадцять сотих) часток зазначеної будівлі належать ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 20.07.2010 року на підставі розпорядження Харківського міського голови від 14.07.2010 року № 1925, право власності зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 02.08.2010 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26893349, реєстраційний номер 31000503; 43/100 (сорок три сотих) часток зазначеної будівлі належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 20.07.2010 року на підставі розпорядження Харківського міського голови від 14 липня 2010 року № 1925, право власності зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 02.08.2010 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26893302, реєстраційний номер 31000503. Приміщення надаються в найм наймачеві для розміщення фітнес-клубу, студії загару, салону краси, пункту з продажу продовольчих та непродовольчих товарів. За цим договором сторони встановили вартість послуги надання об'єкта оренди в оренду з урахування індексації за один календарний місяць у розмірі: з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року - не менш ніж 4 506,00 грн., без ПДВ, або згідно звітів по діяльності наймача, який складають щомісяця до 10 числа місяця наступного за звітним розрахованих в додатку № 1 до даного договору. З урахуванням можливості змін відповідно до п. 2.4 цього договору. Щомісячна плата за користування приміщеннями нараховується за календарний місяць, протягом якого наймач користується приміщеннями незалежно від фактичного знаходження в них, та сплачується наймачем у безготівковому порядку на поточний рахунок наймодавця до 15 числа наступного за місяцем, за який проводиться оплата. До розміру плати за користування приміщеннями не включається та відшкодовуються наймачем окремо від неї - послуги з електропостачання, водопостачання, каналізації, природний газ, прибирання загальних зон, прибирання прилеглої території, санітарно технічного забезпечення, вивід сміття і т.п. порядок сплати таких послуг регулюється окремим договором, що укладається з уповноваженою наймодавцем стороною (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору). Наймодавець зобов'язується передати наймачеві приміщення у користування не пізніше п'яти робочих днів від дня укладення цього договору. Передання наймачеві приміщення у користування оформлюється актом приймання-передання, який підписується сторонами цього договору. В акті відображається стан та характеристика приміщень на момент їх передачі. Приміщення вважаються переданими наймодавцем та прийнятими наймачем з моменту підписання акту, зазначеного у п. 4.2 цього договору. Після припинення цього договору з будь-яких підстав наймодавець зобов'язується повернути приміщення наймачу не пізніше 5 календарних днів з моменту такого припинення. Повернення приміщень оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами. В акті відображається стан та характеристика майна на момент його повернення. З моменту підписання акту, зазначеного у п. 4.4 цього договору, приміщення вважаються поверненими наймодавцю (п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору). Наймач зобов'язаний, зокрема, належним чином здійснювати усі платежі, що передбачені цим одговором (п.п. 2 п. 5.1 договору). Виконання наймачем своїх зобов'язань за цим договором забезпечується неустойкою у вигляді пені та штрафу. Штрафом забезпечується виконання наймачем наступних зобов'язань: сплата усіх платежів, що передбачені цим договором; повернення приміщень наймодавцю після припинення цього договору найму. За невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбаченого підпунктом 1 пункту 8.2 цього договору, наймач повинен передати наймодавцю грошову суму у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.п. 8.1, 8.2, 8.3 договору). Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31 грудня 2016 року, цей договір найму укладено строком з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Додатковою угодою № 2 від 16 лютого 2017 року, сторонами погоджено зміни до договору найму нежитлових приміщень № 1 від 01 січня 2016 року та затверджено п. 2 у наступній редакції. За цим договором сторони встановили вартість послуги надання об'єкта оренди в оренду за один календарний місяць у розмірі: з 01 березня 2017 року до 31 грудня 2017 року - 13 408,00 грн., без ПДВ. Щомісячна плата за користування приміщеннями нараховується за календарний місяць, протягом якого наймач користується приміщеннями незалежно від фактичного знаходження в них, та сплачується наймачем у безготівковому порядку на поточний рахунок наймодавця до 15 числа місяця наступного за місяцем, за який проводиться оплата, за винятком користування за грудень 2017 року, який сплачується до 31 грудня 2017 року. До розміру плати за користування приміщеннями не включається та відшкодовується наймачем окремо від неї - послуги з електропостачання (згідно даних лічильників), природний газ (за опалення пропорційно займаної плащі, за підігрів води - пропорційно даних лічильників), прибирання загальних зон, прибирання прилеглої території, санітарно технічного забезпечення, вивіз сміття і т.п. Порядок сплати таких послуг регулюється окремим договором, що укладається з уповноваженою наймодавцем стороною. Наймач визнає що на 01 лютого 2017 року борг за користування приміщеннями згідно цього договору перед наймодавцем складає 15 587,00 грн. і має бути погашеним до 01 липня 2017 року окремо від щомісячної плати.

Відповідно до акту прийому-передачі майна в найм за договором найму нежитлових приміщень № 1 від 01 січня 2016 року, 01 січня 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасом користування нежитлові приміщення 3-го поверху в нежитловій будівлі літ. "А-3" завальною площею 280,0 м.кв., розташованій у м. Харкові, проспект Перемоги, 67-"в" (приміщення, що є предметом договору оренди).

Як вказує позивач у позовні заяві, останній у повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором найму нежитлових приміщень № 1 від 01 січня 2016 року, втім відповідач не виконав свої зобов'язання з оплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Тотожною за змістом є й ст. 173 Господарського кодексу України. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди). Згідно та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Зважаючи на вимоги вищезазначених норм, з огляду на підписаний сторонами акт приймання-передачі майна від 01 січня 2016 року, з врахуванням п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 31 грудня 2016 року) яким продовжено строк оренди до 31 грудня 2017 року та виходячи зі змісту п. 2.1 та 2.4 додаткової угоди № 2 від 16 лютого 2017 року, якими встановлено вартість послуг надання об'єкту в оренду за один календарний місяць з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 13 408,00 грн. без ПДВ та визначено (станом на 01 лютого 2017 року) наявність боргу за користування приміщеннями у розмірі 15 587,00 грн., який має бути погашено до 01 липня 2017 року окремо від щомісячної плати, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 83 698,00 грн. за період користування приміщенням в період з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2017 року (включно) та основного боргу у розмірі 15 587,00 грн. наявність якого визнана відповідачем у додатковій угоді № 2 від16 лютого 2017 року, нормативно та документально доведені.

Твердження відповідача про те, що останній не підписував додаткову угоду № 1 від 31 грудня 2016 року та № 2 від 16 лютого 2017 року, спростовується наявним підписом відповідача на вказаних додаткових угодах, приписами ст. 204 ЦК України, якою встановлено, що правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним; частковою оплатою вартості оренди в період після 31 грудня 2016 року (період, який не охоплювався договором оренди без урахування додаткової угоди № 1) тобто, в період який відповідач, начебто, не користувався об'єктом оренди; відсутністю в матеріалах справи акту повернення орендованого майна, як то передбачено п.п. 4.4, 4.5 договору. Твердження відповідача, що договір найму нежитлових приміщень № 1 від 01 січня 2016 року підписано з боку позивача не вповноваженою особою спростовується наявною в матеріалах справи копією договору про порядок використання спільного майна від 01 червня 2013 року, оригінал якого досліджено судом під час розгляду справи.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 2 095,17 грн. 3% річних та 35 167,96 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування позивачем заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за розрахунком визначено вірно, згідно діючого законодавства, однак при перевірці розрахунку розміру інфляційних втрат за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт" Закон 9.1.3", судом встановлено, що загальний розмір інфляційних втрат становить 7 945,75 грн. За таких обставин, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідача 3% річних у розмірі 2 095,17 та інфляційних втрат у розмірі 7 945,75 грн. є обґрунтованим, правомірним. Частина позовних вимог про стягнення з відповідача 27 222,21 грн. інфляційних втрат є необґрунтованою та безпідставно заявленою.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 20 994,48 грн. грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3 договору найму нежитлових приміщень від 01 січня 2016 року сторонами передбачено відповідальність за несвоєчасну сплату орендних платежів у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Додатковою угодою № 2 від 16 лютого 2018 року, сторонами у порядку ч. 1 ст. 653 ЦК України, змінено строк оплати боргу за користування приміщеннями, що визнаний відповідачем станом на 01 лютого 207 року у розмірі 15 587,00 грн. до 01 липня 2018 року і саме з настанням даного строку (01 липня 2018 року) мало місце порушення прав позивача щодо своєчасної оплати та наявність правових для нарахування договірних санкцій, визначених договором.

Дана правова позиція повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 922/1388/17 від 30 травня 2018 року, висновки якого враховуються іншими судами, відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів".

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що позивачем здійснювалось нарахування пені з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки таку нараховано, по-перше, на сукупну суму боргу в той час, як нарахування пені повинно було здійснюватись за кожний місяць та по кожному періоду (періоду оренди) окремо; по-друге, поза межами шестимісячного строку. За таких обставин, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідача пені у розмірі 14 640,18 грн. є обґрунтованим, правомірним.

Суд, розглянувши заяву відповідача про застосування строків позовної давності, зазначає наступне. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, договір найму нежитлових приміщень № 1 укладено 01 січня 2016 року, заборгованість зі сплати платежів виникла з квітня 2017 року, позов подано 29 травня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності, передбаченої ст.ст. 257, 258 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд відмовляє в задоволені заяви відповідача (вх. № 21542 від 25 травня 2018 року) про застосування строків позовної давності, як в необґрунтованому, недоведеному матеріалами справи та такому, що ґрунтується на хибному тлумачення норм чинного законодавства України.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 859,50 грн. покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 194, 195, 196, 201, 207, 208-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (61010, м. Харків, в-д. Цигарівський, б. 8, кв. 3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61204, м. Харків, пр-т Людвига Свободи, б. 46-В, кв. 59, РНОКПП НОМЕР_2) 99 285,00 грн. основної заборгованості; 7 945,75 грн. інфляційних втрат; 2 095,17 грн. 3% річних, 14 640,18 грн. пені та 1 859,50 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 04.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_8

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

справа № 922/1404/18