ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Справа № 926/1342/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Токарюк Н.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом Департаменту економіки Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до колективного підприємства Редакція газети Доба, м. Чернівці

про стягнення заборгованості в розмірі 129743,20 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 04.06.2018; ОСОБА_2, довіреність від 04.06.2018

від відповідача ОСОБА_3, керівник підприємства

В С Т А Н О В И В :

Департамент економіки Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до колективного підприємства Редакція газети "Доба" про стягнення заборгованості в розмірі 129743,20 грн., в тому числі пеня 10820,81 грн.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем зобовязань по договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 114,5 кв.м. для використання під редакцію газети розташованого за адресою: м.Чернівці, вул. Гребінки Євгена, 17.

Ухвалою від 26.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 09.08.2018.

Розгляд справи ухвалами від 09.08.2018, 04.09.2018 відкладався в звязку з неявкою у засідання представника відповідача.

У судовому засіданні 19.09.2018 оголошувалась перерва до 25.09.2018, у засіданні приймав участь громадянин ОСОБА_3, який повідомив суд, що він є головним редактором газети «Доба», при цьому просив відкласти розгляд справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати суду відзив на позов, а також докази у підтвердження повноважень представника відповідача.

24.09.2018 позивач подав розрахунок пені у відповідності до ч.6 ст.232 ГК України на суму 8292,08 грн.

25.09.2018 представник відповідача подав клопотання про відвід судді Дутки В.В. від розгляду справи №926/1342/18.

Ухвалою від 25.09.2018 зупинено провадження у справі №926/1342/18 до вирішення питання про відвід судді Дутки В.В., заяву про відвід передано до відділу автоматизованого документообігу суду для визначення складу суду згідно вимог ст.32 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.09.2018 заяву про відвід суді ОСОБА_4 передано для розгляду судді Бутириському А.А.

Ухвалою (суддя Бутирський А.А.) від 26.09.2018 у задоволенні клопотання керівника відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Дутки В.В. відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою (суддя Дутка В.В.) від 26.09.2018 поновлено провадження у справі №926/1342/18, розгляд справи призначено на 05.10.2018.

04.10.2018 через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 05.10.2018 представник відповідача просив надати для ознайомлення матеріали справи.

Суд відмовив відповідачу у задоволенні даного клопотання з тих підстав, що клопотання не підлягає розгляду на етапі розгляді справи по суті в судовому засіданні (клопотань щодо поважності пропущеного строку подання вказаного клопотання, відповідачем подано не було). Одночасно суд зазначає, що представнику відповідача було запропоновано ознайомитися 04.10.2018 з матеріалами справи, однак представник не скористався своїм правом.

Після чого, представник відповідача подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що позов відповідач не визнає і вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. При цьому, відповідач зазначив про право кожного на правову допомогу, згідно ст.59 Конституції України, ст.16 ГПК України.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_6 проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Враховуючи, що на адресу відповідача надсилалися ухвали Господарського суду Чернівецької області, що підтверджується матеріалами справи, а його представник приймав участь в судових засіданнях 19.09.2018 та 25.09.2018, а також сплив 60денного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку, що відповідач правом на правову допомогу не скористався.

Зважаючи на викладене, відповідно до частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Представник відповідача подав заяву-заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, посилаючись на необхідність встановлення суми про стягнення заборгованості та правильного врегулювання спору.

Подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частин 4, 5 ст. 250 ГПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення або розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

При цьому, як визначено ч. 7 вказаної норми, частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Як визначено ч.3 ст.12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 7 ст.12 ГПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Вказана позовна заява, подана до суду 26.07.2018. Станом на 01.01.2018 сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становили 176 200,00 грн, що більше ціни позову у даній справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що дана справа в силу вимог ГПК України, віднесена до категорії малозначних справ, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження суд відмовляє.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Представник відповідача подав у засідання клопотання про залучення приватної фірми «Інтервал» до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Розглянувши наведене вище клопотання, суд відмовив у його задоволенні за безпідставністю, про що винесено ухвалу від 05.10.2018.

Після чого, представник відповідача подав клопотання про прийняття господарським судом окремої ухвали та направлення повідомлення до правоохоронних органів (в порядку ст.246 ГПК України). Клопотання обґрунтоване розкраданням особою арбітражним керуючим ОСОБА_7 державних коштів в розмірі 39165545,87 грн та необхідністю повідомлення органу досудового розслідування про виявлення в діях арбітражного керуючого ОСОБА_7 та в діях інших згаданих осіб, ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.212 КК України.

Відповідно до приписів статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст.129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не наведено обґрунтованих доводів, не надано належних доказів, які б могли бути підставою для постановлення окремої ухвали суду, а відтак суд вважає клопотання безпідставним.

У судовому засіданні 05.10.2018 представник позивача просив задовольнити позов. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив таке.

21.07.2014 між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (далі позивач), та Редакцією газети «Доба» (далі відповідач) на новий термін на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06.08.2002 №263/7 укладено договір оренди №128 нерухомого майна, загальною площею 114,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Чернівців, вул. Гребінки Євгена, 17, з метою використання його під редакцію газети, яке належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, вартість якого становить 275 981 грн відповідно до звіту про оцінку майна.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що обєкт оренди знаходиться на балансі КЖРЕП №9.

Судом встановлено що майно, яке передано в оренду, належить територіальній громаді м.Чернівці на підставі рішення виконавчого комітету №601/13 від 09.08.2005, що посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №169724 та є комунальною власністю.

Строк дії договору становить 2р.11 м., і діє з 21.07.2014 до 20.06.2017 (включно) (п.1.4 договору).

Додатковим договором №1 від 29.06.2017 до договору оренди нерухомого майна №128 від 21.07.2014 термін дії договору продовжено по 20.05.2020 (включно).

Згідно п.2.1 договору, розрахунок орендної плати здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати з урахуванням ПДВ становить 2864,64 грн.

Відповідно до того ж таки додаткового договору було збільшено вартість обєкта оренди, і станом на 29.06.2017 вартість становила 8043,00 грн.

Пунктом 3 додаткового договору встановлено, що починаючи з 29.06.2017 орендар сплачує орендну плату, що складає 8043,40 грн в місяць з урахуванням ПДВ.

Згідно п.2.2 договору нарахування орендної плати починається з дня підписання договору.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики (п.2.4 договору).

26.06.1998 між позивачем та відповідачем був підписаний акт прийому-передачі в орендне користування нежитлового приміщення, згідно якого балансоутримувач передав, а відповідач прийняв приміщення нежитлове по вул. Є. Гребінки, 17, стан приміщення потребує капітального ремонту.

Крім цього, 30.12.2014 між Чернівецькою міською радою в особі міського голови та відповідачем укладено договір про інформаційну співпрацю №4677-юр, згідно якого відповідач, як засіб масової інформації зобовязується оприлюднювати інформацію про діяльність міської ради, її виконавчих органів, їх посадових осіб, в тому числі інформаційні повідомлення, оголошення, висвітлювати проблеми життєдіяльності міста в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Згідно п.1.2 договору, міська рада зобовязується зменшити розмір орендної плати за орендоване відповідачем нежитлове приміщення загальною площею 114,5 кв.м., що знаходиться на вул.Є.Гребінки, 17 в м. Чернівцях на суму наданих відповідачем послуг та згідно положення про порядок розрахунку плати за оренду майна на підставі відповідних актів. Даний договір вступає в силу з 01.01.2015 та діє до 31.12.2015 (п.4.1 договору). Термін дії договору був продовжений до 31.12.2017.

Зі змісту п.3.2 договору про інформаційну співпрацю випливає, що позивач на підставі подання відділу інформації та звязків з громадськістю міської ради здійснює розрахунок орендної плати за оренду нежитлового приміщення з урахуванням обєму наданих послуг.

Листом від 26.04.2018 начальник відділу інформації та звязків з громадськістю Чернівецької міської ради поставила до відома позивача, що у 2017 році газета «Доба» не виходила, тож інформаційних послуг не надавала. Угоду на 2018 рік з цим підприємством не укладено.

Починаючи з жовтня місяці 2014 року, позивач неодноразово направляв відповідачу претензії щодо погашення заборгованості по орендній платі.

У лютому 2017 року позивач звернувся з претензією до відповідача, що в результаті несвоєчасної оплати за договором оренди, станом на 13.02.2017 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 7198,14 грн, в т.ч. пеня 105,35 грн.

13.04.2017 позивач звернувся до відповідача з попередженням про неналежне виконання істотних умов договору оренди, в результаті чого станом станом на 12.04.2017 утворилася заборгованість сумі 12333,02 грн, в т.ч. пеня 415,70 грн .

У травні місяці 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою-попередженням щодо припинення договору оренди та звільнення приміщення внаслідок неналежного виконання умов договору оренди, в результаті якого станом на 15.05.2017 утворилася заборгованість в сумі 15038,17 грн, в т.ч. пеня 127,34 грн.

26.12.2017 позивач звернувся з претензією до відповідача щодо погашення заборгованості по орендній платі в сумі 26522,29 грн, в т.ч. пені 1143,87 грн.

Листом від 26.12.2017 відповідач повідомив позивача, що борг виник через важке фінансове становище у якому опинився журналістський колектив видання у другому півріччі 2017 року. Поряд з цим, відповідач запевнив, що з початком 2018 року борг редакції за оренду приміщення буде виплачений в повному обсязі.

У відповідь на лист відповідача від 26.12.2017 щодо відтермінування сплати орендної плати, а також заборгованості за орендоване приміщення, позивач повідомив, що немає законних підстав для позитивного вирішення даного питання.

12.06.2018 позивач звернувся з претензією до відповідача щодо погашення заборгованості по орендній платі, яка станом на 31.05.2018 становить 117576,31 грн.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

З урахуванням умов п.3.2 договору про інформаційну співпрацю позивач здійснював нарахування орендної плати відповідачу протягом червня 2017 - березня 2018 у розмірі 50% від погодженого розміру орендної плати, що складає 38624,56грн., а з квітня 2018 по червень 2018 у розмірі 100% орендної плати 27221,34 грн, що загалом становить 65845,90 грн.

Оскільки у 2017 році газета «Доба» не виходила, тож інформаційних послуг позивачу не надавала, а угоду на 2018 рік сторони не укладали, позивачем здійснено розрахунок донарахування орендної плати (50%) з січня 2017 по березень 2018 на суму 53076,50 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов'язок по оплаті орендної плати за користування орендованим майном та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 17645,14 грн, що підтверджується відомістю розрахунків за період 01.06.2017 по 30.06.2018 за договором, наявною у матеріалах справи.

Приписами ч. 3 ст.13 та ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне невиконання ним свого обов'язку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період за договором оренди № 128 нерухомого майна.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по орендній платі у розмірі (65845,90+53076,50) 118922,40 грн. за договором оренди № 128 нерухомого майна є законною і обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню, передбачену п.5.4. договору оренди № 128 нерухомого майна, за період прострочення відповідачем виконання обовязку по сплаті орендних платежів у сумі 65845,90 грн. з 01.07.2017 по 30.06.2018 на суму 7804,92 грн. та за прострочення зобовязання по сплаті донарахованих орендних платежів на суму 53076,50 грн. позивач нарахував пеню з 01.05.2018 по 30.06.2018 в сумі 3015,88 грн. Всього за розрахунком позивача пеня складає 10820,81 грн.

Розрахунок пені на суму 8292,08 грн., де позивач збільшив період нарахування пені з 01.07.2017 по 31.08.2018 судом не береться до уваги оскільки позивач в установленому законом порядку не збільшував позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 5.4 договору оренди №128 передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до п.2.12 договору оренди №128 починаючи з першого числа наступного місяця на суму недоїмки нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок пені за визначений позивачем період з 01.07.2017 по 30.06.2018, з урахуванням проведених відповідачем проплат та зважаючи на розмір прострочених орендних платежів на суму 65845,90 грн., господарський суд вважає, що обґрунтовано заявленою є пеня в сумі 6029,99 грн. В частині стягнення 1774,93 грн. пені слід відмовити за необґрунтованістю.

Розрахунок пені за прострочення сплати донарахованих орендних платежів 53076,50 грн. у період з 01.05.2018 по 30.06.2018 на суму 3015,88 грн. є обґрунтованим.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 10820,81 грн. підлягають задоволенню частково на суму (6029,99+3015,88) 9045,87 грн.

Відповідно до статей 74 та 77 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати боргу та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надав, натомість позивач належними та допустимими доказами обґрунтував заявлені у суді позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 127968,27 грн, з яких: 118922,40 грн заборгованість по оренді, 9045,87 грн пені. У стягненні 1774,93 грн пені суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з колективного підприємства Редакція газети «Доба» (58000, м.Чернівці, вул.Гребінки Євгена, 17, ) на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (58000, м.Чернівці, вул.О.Кобилянської, 3, ) заборгованість в сумі 118922,40 грн., пеню 9045,87 грн., судовий збір 1919,53 грн.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 1774,93 грн пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Чернівецької області.

Повне рішення складено і підписано 09.10.2018р.

Суддя В.В.Дутка