ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 Справа №914/1130/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Палюх Г.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ті Енд Ті Партнерс», м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Асторія», м.Львів

про стягнення 1 346 083,46 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 19.06.2018);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність від 01.09.2018)

Обставини розгляду справи. 20.06.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ті Енд Ті Партнерс», м.Львів до Приватного підприємства «Асторія», м.Львів про стягнення 1 346 083,46 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.07.2018, вжито заходи забезпечення позову шляхом:

1) заборони Приватному підприємству «Асторія» (79019, м. Львів, вул. Заводська, 8, ідентифікаційний код 23976287) у будь-який спосіб відчужувати, передавати у володіння та/або користування (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження і стороною в яких є відповідач) нежитлові будівлі загальною площею 593,6 кв.м., реєстраційний номер майна 14668977, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Заводська, 8;

2) заборони органам та субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на належні Приватному підприємству «Асторія» (79019, м. Львів, вул. Заводська, 8, ідентифікаційний код 23976287) нежитлові будівлі загальною площею 593,6 кв.м., реєстраційний номер майна 14668977, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Заводська, 8.

11.07.2018 через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшла заява про залучення його третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх. №1858/18 від 11.07.2018) та заява про скасування заходів забезпечення позову (вх. №1859/18 від 11.07.2018).

Ухвалою суду від 16.07.2018 підготовче засідання було відкладено на 20.08.2018, відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 16.07.2018 розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову призначено до розгляду на 19.07.2018.

Ухвалою суду від 19.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.08.2018 підготовче провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 04.09.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 підготовче засідання відкладено на 18.09.2018.

18.09.2018 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Асторія» надійшла заява про визнання позовних вимог (вх. №34371/18 від 18.09.2018).

Сторонам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

З огляду на те, що представником відповідача подано заяву про визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, судом розяснено представнику відповідача про наслідки такої процесуальної дії. Судом також встановлено, що заява про визнання позову підписана керівником ПП «Асторія» ОСОБА_4, який не обмежений у повноваженнях на вчинення відповідної процесуальної дії, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суть спору та правова позиція сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання юридичних та консалтингових послуг. Відповідач зобовязувався проводити оплату наданих послуг в розмірах та строки, встановлені таким договором. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати за надані послуги не виконав, на дату звернення до суду заборгованість становить 660 000 грн. 00 коп. За порушення строків оплати вартості послуг відповідачу нараховано 660 000 грн. 00 коп. штрафу, 7 432 грн. 00 коп. 3% річних, 18 651 грн. 46 коп. інфляційних. Таким чином, просив стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 1 346 083 грн. 46 коп. та судові витрати.

В засідання зявився представник відповідача, підтримав заяву про визнання позовних вимог.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 23 січня 2017 між Приватним підприємством «Асторія» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ті Енд Ті Партнерс» (виконавець) було укладено договір про надання юридичних та консалтингових послуг №23.

За цим договором замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) приймає на себе зобовязання здійснити на належному рівні юридичні та консалтингові послуги (роботи) згідно з умовами цього договору, та передати замовнику результати надання цих послуг (робіт), а замовник погоджується прийняти надані послуги (роботи) та виплатити виконавцеві відповідну винагороду.

Згідно п. 10.1. договору цей договір набуває чинності з 23 січня 2017 та діє до 31 січня 2018.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 660 000 грн. 00 коп., що підтверджується підписаним сторонами актом №1 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2017, актом №2 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 28.02.2017, актом №3 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2017, актом №4 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 30.04.2017, актом №5 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.05.2017, актом №6 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2017, актом №7 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2017, актом №8 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2017, актом №9 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2017, актом №10 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.10.2017, актом №11 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 30.11.2017, актом №12 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.12.2017, актом №13 здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2018.

Відповідно до п. 3.5. договору оплата послуг наданих за цим договором проводиться в останній місяць дії цього договору за весь строк надання послуг за весь обсяг наданих послуг (виконаних робіт) одним платежем.

У звязку із несплатою вартості наданих послуг, позивач за вих. №23-15-04-18 від 15.03.2018 надіслав відповідачу претензію про сплату вартості послуг в розмірі 660 000 грн. 00 коп., яка залишена без задоволення.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості послуг, позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 660 000 грн. 00 коп. основного боргу, 660 000 грн. 00 коп. штрафу, 7 432 грн. 00 коп. 3% річних, 18 651 грн. 46 коп. інфляційних.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 4.3. договору, у випадку порушення замовником обовязку, встановленого пп. 2.1.2 п. 2.1. договору та в разі недотримання строків оплати зазначених в п. 3.5. договору, замовник сплачує виконавцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаних вимог позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення 660 000 грн. 00 коп. штрафу, 7 432 грн. 00 коп. 3% річних, 18 651 грн. 46 коп. інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 660 000 грн. 00 коп. основного боргу, 660 000 грн. 00 коп. штрафу, 7 432 грн. 00 коп. 3% річних, 18 651 грн. 46 коп. інфляційних.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 215, 216, 218, 509, 526, 530, 546, 547, 549, 599, 610, 625, 626 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Асторія», м. Львів, вул. Заводська, 8 (ідентифікаційний код 23976287) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ті Енд Ті Партнерс», c. Солонка, вул. Долинна, 25, Пустомитівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 38718373) 660 000 грн. 00 коп. основного боргу, 660 000 грн. 00 коп. штрафу, 7 432 грн. 00 коп. 3% річних, 18 651 грн. 46 коп. інфляційних, 20 191 грн. 25 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 18.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 27.09.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.