УХВАЛА

м. Київ

26.09.2018Справа № 910/12510/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства «КБ «АКТИВ-БАНК»

до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25

про відшкодування 1 695 138 953,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства «КБ «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про стягнення з них солідарно 1 695 138 953,61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що операції з кредитування позичальників: товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «СИНОНІМ», ТОВ «ТОПЕНЕРГО», ІК «Гарант-Капітал» (GBM-Україна), ТОВ «ІММОБІЛЕН ГРУП», ТОВ «ФК «ІНВЕСТГРУП», ТОВ «ПРЕДІУМ-ІВЕСТ», ТОВ «ПРОМ-ІНВЕСТ-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «ПРЕДІУМ ФОРЕСТ», ЖБК «ДЕСНА», приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «ЗАВОД НАПІВПРОВІДНИКІВ», ПрАТ ІК «ІТТ-ІНВЕСТ», ТОВ «СОХОД СОЛАР», ТОВ «ЛАМБДА-СОЛАР», ТОВ «ПАК-ЕКСПО» - були завідомо збитковими для публічного акціонерного товариства «КБ «АКТИВ-БАНК» (далі - Банк), оскільки здійснені на значні суми без належного забезпечення, постійна пролонгація договорів та відтермінування сплати кредитних коштів при непогашеній заборгованості, збільшення кредитних лімітів без прийняття в заставу додаткового забезпечення, виведення з-під застави високоліквідного майна були не просто ризиковими, а направленими на виведення із Банку коштів.

Шкода, заподіяна кредитуванням вказаних вище позичальників, на думку позивача, підлягає відшкодуванню посадовими особами Банку, які прийняли рішення щодо проведення операцій зі схемного кредитування цих позичальників.

Правила об'єднання і роз'єднання позовів наведені у ст. 173 ГПК України, за якими в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні і похідні умови.

Позовна заява не містить жодного доводу чи аргументу об'єднання в одному позові вимог щодо заподіяння шкоди за окремими кредитними операціями.

Оцінюючи цей позов на відповідність правилам об'єднання, суд виходить з такого.

Стаття 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка, як правова підстава, позивачем покладена в основу своєї вимоги про стягнення шкоди, надає право Фонду або його уповноваженій особі звертатись до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредитором та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банком.

Відповідно до позовної заяви, шкода заподіяна внаслідок надання кредитів за чотирнадцятьма кредитними операціями, в рамках яких були укладені окремі кредитні договори самостійно з кожним із зазначених позичальників, і ці операції забезпечені самостійними заставами. Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків, а тому порушення, які були допущені як при його виникненні, так і при виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов'язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, кожна із вимог про стягнення шкоди є самостійною вимогою, які не пов'язані ні підставами виникнення та поданими доказам, та не є основними і похідними одна стосовно одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Критерій пов'язаності позичальників між собою та схожості переважної більшості забезпечень цих кредитів не є достатніми для застосування правил об'єднання позовів у розумінні ст. 173 ГПК України.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повернути поданий позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для роз'єднання позовних вимог.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовну заяву і додані до неї документи.

Ухвала набрала законної сили 26.09.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя С. А. Ковтун