ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.10.2018 р. Справа№ 914/1650/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Дубенюк Н.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп, м.Херсон

про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі №914/1650/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп, м.Херсон

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Новий Розділ Львівської області

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Корса, м. Дніпро

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 494991,80грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат; ОСОБА_3 директор;

від відповідача: ОСОБА_4 адвокат;

від третьої особи: не зявився

В С Т А Н О В И В:

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Корса про стягнення 494991,80грн. у рахунок відшкодування вартості втраченого вантажу.

Ухвалою суду від 06.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 02.10.2018р.

18.09.2018р. від позивача через канцелярію суду за вх.№2438/18 надійшла заява від 14.09.2018р. про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту і заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; адреса: 81652, АДРЕСА_1) відчуження належного йому транспортного засобу: SKODA KODIAQ, 2018р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ТМBLJ6NS2JB400610.

Позивач обґрунтовує заяву про забезпечення позову наступним. Позивач зазначає, що 19 квітня 2018 року відповідач придбав і 20 квітня 2018 року зареєстрував на своє імя новий транспортний засіб SKODA KODIAQ, 2018 року випуску, вартістю понад 900000,00 грн. Позивач зазначає, що необґрунтоване і безпідставне повернення відповідачем претензії позивача, уникнення зустрічей і розмов з позивачем, невжиття жодних заходів щодо відшкодування заподіяних збитків, витрачення відповідачем коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, за наявності невиконаного грошового зобовязання, свідчить про очевидний намір відповідача і на майбутнє ухилитися від погашення заборгованості. Дані обставини, як зазначає позивач, свідчать про те, що невжиття заходів щодо накладення арешту на належне відповідачеві майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду про стягнення коштів. Позивач зазначає, що Єдиним джерелом виплати боргу в сумі ціни позову у випадку його задоволення, можуть бути грошові кошти, отримані від реалізації належного відповідачу майна. Враховуючи вищезазначене, а також те, що на теперішній час, відповідач не позбавлений можливості здійснити відчуження свого майна, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач до ухвалення рішення господарським судом вчинить дії щодо відчуження належного йому майна, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. З огляду на вказані обставини позивач просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту і заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; адреса: 81652, АДРЕСА_1) відчуження належного йому транспортного засобу: SKODA KODIAQ, 2018р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ТМBLJ6NS2JB400610.

Ухвалою суду від 19.09.2018р. прийнято заяву від 14.09.2018р. (вх.№2438/18 від 18.09.2018р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп про забезпечення позову до розгляду та призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 02.10.2018 р.

В судове засідання 02.10.2018р. представники позивача явку забезпечили, заяву про забезпечення позову підтримали з підстав, викладених у заяві від 14.09.2018р. (вх.№2438/18 від 18.09.2018р.) та просять суд її задоволити.

В судове засідання 02.10.2018р. представник відповідача явку забезпечив, який подав пояснення за вх.№36727/18 від 01.10.2018р., в яких просить в забезпеченні позову відмовити. Відповідач в поясненнях зазначає, що позивач не доводить належними та допустимими доказами того, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду та того, що пропоновані заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами. Заява про вжиття заходів забезпечення позову, як зазначає відповідач, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна дійти до висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а міркування заявника ґрунтуються лише на припущеннях, не повязаних з предметом та підставою заявленого ним позову, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Також, відповідач зазначає, що не мав та не має наміру відчужувати своє майно.

В судове засідання 02.10.2018р. третя особа явки повноважного представника не забезпечила, через канцелярію суду від третьої особи поступило пояснення по справі за вх.№35967/18 від 26.09.2018р.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову при розгляді спору про стягнення 494991,80грн. у рахунок відшкодування вартості втраченого вантажу суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій. Виконання рішення розуміє під собою сукупність дій, які спрямовані на досягнення результатів, що були поставлені позивачем, а в подальшому, - судом при прийнятті рішення, задля відновлення того чи іншого охоронюваного законом права та/чи інтересу позивача.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову. Також, у своїй заяві позивачем не наведено переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову вимогам, з якими звернувся заявник. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп про забезпечення позову.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви від 14.09.2018р. (вх.№2438/18 від 18.09.2018р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Бруклін Групп про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 03.10.2018р.

Суддя Іванчук С.В.