ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2173/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_2, 04053, м. Київ, вул.. Січових Стрільців, 15, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю Формат Груп, 61020, м. Харків, вул.. пр-т Ілліча, 89, ;

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлової будівлі від 13.11.2013 у розмірі 11812,38грн.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_2 звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про про стягнення заборгованості вих. №13-4-7643 від 01.08.2018 (вх. № 2173/18 від 06.08.2018) до Товариства з обмеженою відповідальністю Формат Груп в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором оренди нежитлової будівлі від 13.11.2013 у розмірі 11812,38грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору щодо оплати наданих комунальних (експлуатаційних) послуг.

В обґрунтовування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 13.11.2013 в частині повного та своєчасного внесення платежів, передбачених п.п. 5.7 та 5.8 договору у зв'язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.08.2018 року склала в сумі 11812,38грн., у звязку з чим позивач і звертається до господарського суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2018 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надавав проте ухвала про відкриття провадження по справі від 08.08.2018 суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Разом з цим, судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 05.10.2018 року, місцезнаходження відповідача - 61020, м. Харків, вул.. пр-т Ілліча, 89 та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Разом з цим, суд, 24.09.2018, самостійно звертався до Відділення поштового звязку №20 ПАТ «Украпошта» (61020, м. Харків, вул. Китаєнка, 1) з листом вих..№024566 від 24.09.2018, в якому просив негайно повідомити господарський суд Харківської області про місцезнаходження поштового відправлення, а саме ухвали про відкриття провадження від 08.08.2018, яку було направлено на адресу відповідача, ще 08.08.2018.

У відповідь на лист суду вих..№024566 від 24.09.2018, Харківська дирекція ПАТ «Укрпошта» повідомила про те, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «за закінченням строку зберігання.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (стара редакція ГПК України). За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

13 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРМАТ ГРУП» було укладено Договір оренди нежитлової будівлі.

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування на строк визначений у даному Договорі, на умовах оренди, з правом першочергового викупу, нежитлову будівлю, літ. «И-1» загальною площею 159,0 м2, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 152.

Відповідно до п. 1.2. Договору оренди, нежитлова будівля, що передається в оренду, належить Орендодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу. посвідченого 26.09.2007 року.

Запис про право власності внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 13.11.2013 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, державним реєстратором прав на нерухоме майно за № 3354886, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди, строк оренди складає 10 (десять) років з дати приймання Будівлі за Актом приймання - передачі.

13 листопада 2013 року відповідно до умов Договору оренди, нежитлове приміщення було передано орендодавцем орендарю по Акту приймання-передачі майна в оренду.

Згідно п.5.1 Договору сторони домовились, що розмір орендної плати становить 10 600грн.00коп., крім цього ПДВ 2120грн.00коп. та всього з ПДВ - 12720грн.00коп.

Відповідно до п. 5.7. Договору оренди, оплата комунальних послуг, а саме: холодне водопостачання і водовідведення, електроенергія, центральне опалення, утримання будинку і прибудинкової території, не входи до розрахунку орендної плати та компенсується Орендарем пропорційно займаній площі згідно встановлених тарифів на такі послуги, що підтверджуються оплаченими Орендодавцем рахунками, протягом 5 робочих днів після отримання від Орендодавця рахунку.

Відповідно до п. 5.8. Договору оренди, Сторони домовились, що нарахування та сплата експлуатаційних та комунальних витрат здійснюються з моменту передачі Будівлі, при наявності наданих Орендодавцем відповідних рахунків. Повний перелік експлуатаційних та комунальних витрат наводиться в Акті.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме платіжних доручень та актів доданих позивачем, на виконання вказаних пунктів договору відповідач здійснював оплату комунальних послуг згідно рахунків наданих позивачем, про що свідчать реквізити платіжних доручень відповідача та надані акти прийому передачі наданих послуг.

Разом з цим, як підтверджується матеріалами справи на виконання договору позивач направив на адресу відповідача рахунок фактури №3.1/2016 від 25.03.2016 на компенсацію комунальних витрат згідно п. 5.7 договору за лютий 2016 на суму 11812,38грн., який, як вбачається з листа Державного підприємства спеціально звязку вих. №03-01-05/4402 від 28.11.2016 був отриманий 30.03.2016 бухгалтером відповідача ОСОБА_4 та як доказ надано квитанцію щодо вручення пакету. Водночас, як зазначає позивач, відповідач не здійснив оплату вказаного рахунку,у строк встановлений п. 5.7 договору, а саме протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку, таким чином, у відповідача, згідно умов договору, виник обовязок щодо оплати комунальних послуг з 30.03.2016, а саме дня отримання рахунку, що підтверджується матеріалами справи, а тому відповідач зобовязаний був виконати грошове зобовязання до 07.03.2016.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією щодо порушення строків компенсації комунальних послуг вих. №1-5-11697 від 01.12.2016 в якій позивач вимагав протягом 7 банківських днів з дня отримання вказаної претензії компенсувати позивачу вартість комунальних послуг згідно рахунку фактури №3.1/2016 від 25.03.2016, яка була надіслана на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення поштового відправлення з відміткою відділення поштового звязку про відправлення листа. Однак, до цього часу позивач не отримав відповіді на вказану претензію, та відповідачем не сплачено борг за договором.

Судом також встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», , МФО 380764, місцезнаходження: вул. Артема, буд.15, м. Київ, 04053. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "НАДРА" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "НАДРА" запроваджено строком на три місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ "КБ "НАДРА", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 85 від 23 квітня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "НАДРА" до 05 червня 2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "НАДРА" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 до 05 червня 2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 р. № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 червня 2015 р. № 113, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 № 616 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення ліквідації на 2 роки до 04.06.2018 та продовжено повноваження ліквідатора Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_2 до 04.06.2018.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 № 616 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення ліквідації на 2 роки з 04.06.2018 по 03.06.2020 та продовжено повноваження ліквідатора Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_2 з 04.06.2018 по 03.06.2020.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з договору оренди нежитлового приміщення від 13.11.2013, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором найму(оренди) нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 181 ГК України, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст 283 ГК України, До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.

Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Таким чином, як зазначає позивач, у звязку з простроченням відповідача виконання умов договору щодо здійснення розрахунку за комунальні послуги згідно п. 5.7 договору оренди, позивач просить стягнути заборгованість за договором оренди нежитлової будівлі від 13.11.2013 у розмірі 11812,38грн..

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно до ч. 7 ст. 179 ГПК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Частиною 1 ст. 761 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з аналізу вказаної норми належність виконання зобов'язання є оціночною категорією. Оцінка належності здійснюється на підставі основних критеріїв, встановлених коментованою статтею. Перелік таких критеріїв визначений в порядку приорітету, отже при визначенні належності слід виходити із того, чи відповідає виконання наведеним критеріям. Критерії належного виконання можна умовно поділити на дві групи: 1) основні критерії; 2) додаткові критерії.

До основних критеріїв належності виконання можна віднести відповідність виконання умовам договору та вимогам Цивільного кодексу та іншим актам законодавства. Оскільки статтями 9 та 627 ЦК визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору, для визначення належності виконання зобов'язання перш за все необхідно встановити, чи відповідає виконання умовам укладеного сторонами цивільно-правового договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні (ст. 638 ЦК), або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов'язковою для сторін та є критерієм належності виконання. До основних критеріїв належності виконання можна віднести також і відповідність виконання вимогам ЦК та інших актів цивільного законодавства. Такі вимоги діють або якщо сторони не визначили інших правил в договорі, або якщо ці норми є імперативними.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що на виконання умов договору оренди позивач надав відповідачу в оренду нежитлову будівлю, літ. «И-1» загальною площею 159,0 м.кв., що знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Полтавський шлях, буд. 152, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання передачі від 13.11.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

В силу ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Водночас, як зазначає позивач, відповідач не здійснив оплату рахунку-фактури №3.1/2016 від 25.03.2018, у строк встановлений п. 5.7 договору, а саме протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку, таким чином, у відповідача, згідно умов договору, виник обовязок щодо оплати комунальних послуг з 30.03.2016, а саме дня отримання рахунку, що підтверджується матеріалами справи, а саме листом вих.. №03-01-05/4402 від 28.11.2016, доданим до матеріалів справи, а тому відповідач зобовязаний був виконати грошове зобовязання до 07.03.2016.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, хоча відповідач мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 11812,38грн. (компенсація витрат по сплаті комунальних послуг відповідно до п. 5.7 договору) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач повинен був сплати вартість комунальних послуг протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку, а саме з 30.03.2016, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання за договором оренди нежитлового приміщення від 13.11.2016 на суму 11812,38 грн., а отже позов в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 11812,38 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів, щодо підтвердження факту відсутності заборгованості у відповідача за договором оренди нежитлового приміщення від 13.11.2016, беручи до уваги обґрунтованість та доведеність позиції позивача, суд задовольняє позов повністю, а тому підсумовуючи вищенаведене, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості зі сплати комунальних послуг за лютий 2016 року згідно рахунку-фактури №3.1/2016 від 25.03.2018 за лютий 2016 згідно договору оренди нежитлового приміщення від 13.11.2016 у сумі 11812,38грн..

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №31750-2 від 02.08.2018 на суму 1762,00грн., позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн., враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Формат Груп,(61020, м. Харків, вул.. пр-т Ілліча, 89, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк ОСОБА_1 (04053, м. Київ, вул.. Січових Стрільців, 15, , р/р 1026, банк отримувач Національний банк України, МФО 300001) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 13.11.2016 у сумі 11812,38 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762, 00 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 05.10.2018.

Суддя ОСОБА_1