РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2018 р. Справа № 910/6724/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім " Енергостройінвест "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Вестфор "

Про стягнення 37800,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Дзенік С.І. - предст.

Від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 20.09.2018 р., оскільки у підготовчому засіданні 06.09.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду на 20.09.2018 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім " Енергостройінвест звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Вестфор " 37800,00 грн., з яких: 31500,00 грн. основний борг за договором поставки від 19.02.2018 р. № 1902/1 та штраф в розмірі 6300,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2018 р. ( суддя Мельник В.І. ) відкрито провадження у справі № 910/6724/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 06.07.2018 р.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 31.07.2018 р. № 05-23/1329 справа №910/6724/18 передана судді Пінчуку В.І. у зв'язку з лікарняним судді Мельника В.І.

Ухвалою від 07.08.2018 р. справа № 910/6724/18 прийнята суддею Пінчуком В.І. до свого провадження та призначене підготовче засіданння на 06.09.2018 р.

Ухвалою від 06.09.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду на 20.09.2018 р.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив і відзив на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матерілами, без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 р. між позивачем ( постачальником ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір поставки № 1902/1, відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити у власність відповідача товар ( лимонну кислоту ), а останній зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

На підставі вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 63000,00 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною від 27.02.2018 р. № ТД - 0000734

Натомість, відповідач за поставлений товар розрахувався лише частково, а саме в розмірі 31500,00 грн., внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 31500,00 грн.

Пунктом 6.3 договору від 19.02.2018 р. № 1902/1 передбачено, що у випадку прострочення оплати за поставлену партію товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожний день прострочення та штраф в розмірі 5% від вартості неоплачених у строк товарів. У разі прострочення оплати за поставлену партію товару понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від вартості неоплачених в строк товарів.

На підставі вказаного пункту договору відповідачу нараховані штрафні санкції в розмірі 6300,00 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань " якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Згідно п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " Вестфор " ( 03149, м. Київ, проспект Перемоги, 148/1, код 40194274 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім " Енергостройінвест " ( 04073, м. Київ, проспект Бандери, 16, офіс 12, код 38799405 ) 31500 ( тридцять одну тисячу п'ятсот ) грн. 00 коп. основного боргу, 6300 ( шість тисяч триста ) грн. 00 коп. штрафу та 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 28.09.2018 р.

Суддя В.І.Пінчук