ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" вересня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/1562/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом C.P. Inertrade Co., LTD до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» про стягнення заборгованості,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (ордер серії КВ №402520 від 12.07.2018);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №8 від 09.01.2018)

ВСТАНОВИВ:

C.P. Inertrade Co., LTD. (Таїланд) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика бакалейних продуктів (далі ТОВ Фабрика бакалейних продуктів) про стягнення 38 129,38доларів США, з яких 34 320 доларів США заборгованості за поставлений товар та 3 809,38 доларів США 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань в частині оплати поставленого товару відповідно до рахунку накладної №АЗЕ1400179 від 15.07.2014 у встановлений строк (т1 а.с.3-11).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2018 судом відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 29.08.2018, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.1-2).

20.08.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вказує на незгоду з викладеною у позові інформацією та вимогами, наведеними у позові, та зазначає, що він звернувся з запитами для отримання інформації до органів державної влади, фінансових установ та юридичних осіб, які можуть надати необхідну інформацію та документи щодо неправомірності формування суми заборгованості, нарахованих процентів, що в свою чергу вплинуло на формування ціни позову та сум судових витрат для підтвердження сформованої правової позиції (а.с.192-193).

27.08.2018 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої згідно з правовою позицією Верховного Суду України, позивач просить суд позовні вимоги розглядати в редакції, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 34 320 доларів США заборгованості за поставлений товар та 99 909,75грн - 3% річних (т.1 а.с.198-201).

Вказана заява долучена до матеріалів справи у підготовчому засіданні 29.08.2018. При цьому, подана заява не розцінена судом як зміна предмету позову, оскільки відповідно до поданої заяви позивач фактично не змінює предмету позову, а просить заявлені раніше вимог в частині стягнення процентів за той же період стягнути у національній валюті (т.1 а.с.214-215).

У підготовче засідання 29.08.2018 представник відповідача не зявився, Від імені відповідача електронною поштовою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено судом без розгляду з наступних підстав (т.1 а.с.204).

Як визначено п.17.1 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Між тим, відповідне клопотання, всупереч вимогам відповідної норми направлено у електронній формі і не містить ЕЦП особи, що його підписала. Таким чином, суду достовірно невідомо чи заявлене відповідне клопотання від імені відповідача особою, що його підписала.

Зважаючи на те, що позивач не надав доказів направлення заяви про зміну предмету позову іншому учаснику судового процесу, у підготовчому засідання оголошено перерву до 12.09.2018, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу засідання (т.1 а.с.214-215).

06.09.2018 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на кошти на рахунках боржника у розмірі 38 129,38доларів США.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.2018 відповідна заява призначена до розгляду у підготовчому засіданні (т.2 а.с.23-24).

12.09.2018 від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, відповідно до якої відповідач вказує, що поставка товару, вимоги щодо стягнення коштів за який заявлені у даній справі, здійснювалась на підставі контракту №08/08 від 08.08.2012 та додаткової угоди №1 від 25.11.2013. При цьому, п. 10.2 вказаного контракту містить арбітражне застереження про те, що у випадку, якщо сторони не прийдуть до згоди протягом 30 днів з дня перших переговорів, для вирішення розбіжностей сторони будуть звертатись до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України який і винесе остаточне рішення, у звязку з чим відповідач, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, просить залишити даний позов без розгляду (т.2 а.с.25-26).

Докази, долучені до поданої заяви, в порушення вимог ч.9 ст.80 ГПК України, позивачу, представник якого зазначив про те, що йому невідомо про існування таких документів, не направлені.

Щодо задоволення відповідного клопотання представник позивача заперечував, вказуючи про те, що відповідне клопотання подане з порушенням встановленого строку і йому як представнику не відомо про укладення відповідного контракту.

12.09.2018 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, позивач просить суд позовні вимоги розглядати у редакції, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 34 320доларів США заборгованості за поставлений товар та 99 909,75грн - 3% річних, оскільки нарахування та стягнення процентів річних має здійснюватись в національній валюті України гривні (т.2 а.с.40-43).

Вказана заява долучена до матеріалів справи.

12.09.2018 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.09.2018, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу засідання.

17.09.2018 позивачем подано заперечення проти заяви про залишення позову без розгляду, відповідно до якої позивач вказує, що така заява зроблена відповідачем з порушенням строку, визначеного п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України, та має бути залишена без розгляду.

17.09.2018 позивачем подано заяву про продовження строку підготовчого засідання на 30 днів та підтримано заяву про забезпечення позову від 05.09.2018 (надійшла до суду 06.09.2018).

Представник відповідача щодо заяви про забезпечення позову заперечував, вказуючи на те, що підстав для забезпечення позову не має, оскільки у товариства є у достатній кількості рухоме майно, на яке можна звернути стягнення у разі задоволення позову, а накладення арешту на грошові кошти спричинить негативні наслідки для товариства.

Суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви з огляду на наступне.

Як визначено ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, ч. 4 ст. 137 ГПК України визначено що, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, звертаючись з такою заявою позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах 38 129,38 доларів США, в той час як, відповідно до наданих уточнень, просить стягнення з відповідача 34 320 доларів США заборгованості за поставлений товар та 99 909,75грн процентів.

Окрім того, у поданій заяві позивач не зазначає жодних нових обставин, які свідчать про те, що після вжиття заходів до забезпечення позову, які скасовані внаслідок невнесення зустрічного забезпечення, і час звернення з заявою існують підстави вважати, що рішення суду, у разі задоволення позову, не буде виконано або буде утруднено виконанням, якщо судом не будуть вжиті заходи до забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за можливе продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, оскільки це необхідно для забезпечення реалізації учасниками процесу своїх прав, а, отже, і належної підготовки справи до розгляду по суті. Так, у підготовчому засіданні представник позивача зазначив, що необхідний час для звернення до позивача, який перебуває на території іншої держави, для зясування того чи укладався відповідний контракт та додаткова угода до нього, копії якого надані відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 177, 182, 233-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні заяви C.P. Inertrade Co., LTD про забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах 38 129,38доларів США на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика бакалейних продуктів» відмовити.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.09.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова