РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018Справа № 910/6741/18

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування";
До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО";
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_1;
Простягнення 25 719,12 грн.;
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Беляєв Ю.Л., представник за довіреністю від 15.12.2017 № 281/17;
Від відповідача: Безугла В.М., представник за довіреністю від 16.02.2018 № ГН-Г-798/2018;
Від третьої особи:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" 25 719,12 грн. сплаченого страхового відшкодування за заподіяні страхувальнику позивача збитки ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої як особи, яка керувала автомобілем Nissan Micra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 було відкрито провадження у справі № 910/6741/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив, судове засідання призначено на 26.06.2018.

Згідно з ухвалою від 26.06.2018 розгляд справи було відкладено на 10.07.2018 у зв'язку з неявкою представника відповідача та поданим ним клопотанням.

У судовому засіданні 10.07.2018 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовні вимоги заперечуються та заявляється клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою без самостійних вимог.

Відповідно до ухвали від 10.07.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено ОСОБА_1, розгляд справи було відкладено на 24.07.2018.

16.07.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив.

24.07.2018 представник відповідача надав відзив на відповідь на відзив.

Відповідно до ухвали від 24.07.2018 розгляд справи було відкладено на 11.09.2018.

Під час розгляду спору по суті 24.07.2018 та 11.09.2018 представники сторін підтримали свої правові позиції у спорі. Так, представник позивача обґрунтовував позов набуттям в силу закону права вимоги до відповідача та зазначав, що 17.07.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 202.17.2362382, предметом якого є страхування транспортного засобу марки KIA Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

25.09.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу KIA Sportage, належного ОСОБА_1 під його керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу Nissan Micra, що належав ОСОБА_6 під керуванням ОСОБА_4.

ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 25 719,12 грн., що підтверджується платіжними документами.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2017 № 752/20988/17 встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4 у зв'язку зі здійсненням нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як особи, яка на законних підставах керувала автомобілем Nissan Micra, була застрахована згідно з полісом АК/5057026 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО".

Представник відповідача проти позову заперечував, у зв'язку з тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" було виплачено безпосередньо ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 14 537,84 грн. згідно з його особистою заявою.

Не погоджуючись з запереченнями відповідача, представник позивача вказав, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" безпідставно перерахувало страхове відшкодування ОСОБА_1, оскільки на момент виплати 14 537,84 грн. правові підстави для її здійснення були відсутні, адже страхову виплату вже здійснило Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес страхування".

Представник відповідача не погодився з думкою представника позивача, зауваживши, що обов'язок з'ясування факту звернення потерпілої особи та отримання страхової виплати за договором добровільного страхування законодавством не встановлений.

11.09.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 18.09.2018.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) 17.07.2017 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.17.2362382, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки KIA Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 801875, 25.09.2017 по вул. Б. Грінченка, 1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу KIA Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, транспортного засобу Micra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7.

25.09.2017 ОСОБА_1 подав позивачеві повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до договору добровільного страхування від 17.07.2017.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2017 у справі № 752/20988/17.

За умовами договору, укладеного позивачем зі своїх страхувальником страхове відшкодування визначається без урахування фізичного зносу, франшиза складає 0,00 %, виплата здійснюється відповідно до рахунку станції технічного обслуговування.

27.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про перерахування

28.11.2017 суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтолізинг" на замовлення позивача складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 70, згідно з яким вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу KIA Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 29 798,73 грн., вартість відновлювального ремонту також 29 798,73 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією від 28.11.2017 № 1844, складеною за допомогою системи Audatex вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 29 798,73 грн.

04.10.2017 станцією технічного обслуговування філією "Автомобільний центр Київ" Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" складено рахунок № НОМЕР_4 на оплату ремонтних робіт та запасних частин для автомобіля KIA Sportage на суму 25 719,12 грн., а 27.11.2017 - акт виконаних робіт на цю ж суму.

12.10.2017 позивачем було складено страховий акт № 3.17.1544-1, згідно з якими сума страхового відшкодування визначена в розмірі 25 719,12 грн., отримувач страхового відшкодування - філія "Автомобільний центр Київ" Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація".

На підставі страхового акту та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, шляхом перерахування коштів у сумі 25 719,12 грн. на рахунок філії "Автомобільний центр Київ" Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація", що підтверджується платіжним дорученням від 12.10.2017 № ЦО02776.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страховоговипадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст. 9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьом,у доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2017 № 757/20988/17 вбачається, що транспортний засіб Nissan Micra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - автомобіль, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю KIA Sportage, знаходився під керуванням ОСОБА_4.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автомобілем Nissan Micra підтверджується належними засобами доказування.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Nissan Micra на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5057026.

Договором (полісом) № АК/5057026 передбачено, що франшиза становить 00,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні ціни позову позивач врахував розмір франшизи (00,00 грн.) за полісом № АК/5057026 та ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб і просив стягнути з відповідача 25 719,12 грн.

У лютому 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування шкоди за полісом № АК/5057026.

Після звернення позивача до суду про стягнення з відповідача в порядку регресу 25 719,12 грн. збитків, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" у відзиві на позов повідомило, що виплатило ОСОБА_1 14 537,84 грн. страхового відшкодування. Так, отримавши від ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування від 05.10.2017, відповідач того ж дня здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, склавши акт від 05.10.2017.

17.11.2017 відповідач склав страховий акт № 10228-24 за полісом загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5057026 від 30.01.2017, відповідно до якого страхове відшкодування визначено в сумі 14 537,84 грн., яке підлягає перерахуванню ОСОБА_1 згідно з його особистою заявою.

17.11.2017 стразове відшкодування в сумі 14 537,84 грн. було перераховане відповідачем ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням № 26164.

До відзиву на позовну заяву відповідачем було приєднано лист від 27.06.2018 № 5159/838839, складений у відповідь на заяву позивача про відшкодування шкоди за полісом № АК/5057026, де зазначалося про відмову у задоволенні цієї заяви, оскільки відшкодування матеріальних збитків, що їх поніс власник автомобіля KIA Sportage здійснено повністю ОСОБА_1 Доказів направлення листа від 27.06.2018 позивачу суду подано не було.

У зв'язку з тим, що відповідач перерахував ОСОБА_1 страхове відшкодування, він проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні, наголошуючи на тому, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" не знало та не могло знати про виплату на користь ОСОБА_1, яку здійснив позивач. Крім того, у заяві від 05.10.2017 про виплату страхового відшкодування у графі "інформація щодо взаєморозрахунків" ОСОБА_1 зробив відмітку "не проводились".

Встановивши всі фактичні обставини справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позову, проте не вважає їх такими, що унеможливлюють задоволення позовних вимог, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Чинним законодавством визначено, що окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді за правилами та у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Тобто, право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту не обмежується, проте можливість потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді отримати відшкодування заподіяної шкоди двічі не передбачена.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, потерпілий звернувся за отриманням страхового відшкодування двічі та отримав страхове відшкодування від позивача 12.10.2017, від відповідача - 17.11.2017.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

У зв'язку з вищевикладеним та з урахуванням дії договору страхування від 17.07.2017 № 202.17.2362382 до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивача), яке 12.10.2017 виплатило страхове відшкодування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник ОСОБА_1 мав до особи, відповідальної за завдані збитки. Таке право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ВУСО" в частині виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 передав позивачу з моменту отримання страхового відшкодування за договором 17.07.2017, тобто 12.10.2017.

Саме з 12.10.2017 ОСОБА_1 став неналежним отримувачем страхового відшкодування за полісом № АК/5057026 в силу вимог чинного законодавства та умов договору страхування та не мав правових підстав отримувати страхове відшкодування від відповідача, а відповідач, відповідно виплачувати їх.

Щодо необізнаності відповідача про факт виплати позивачем ОСОБА_1 страхового відшкодування 12.10.2017, суд зазначає, що у заяві про виплату страхового відшкодування від 05.10.2017 ОСОБА_1 не повідомив Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія ВУСО" про те, що він не вчиняє дії, направлені на отримання страхового відшкодування від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", відповідна графа заяви ОСОБА_1 залишилася незаповненою "Інформація про договори інших видів страхування, за якими можуть бути задоволені вимоги". При цьому, графа "Інформація щодо взаєморозрахунків" була заповнена ОСОБА_1 правильно, так як з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія ВУСО", тобто компанією, до якої подається заява, станом на 05.10.2017 він дійно не проводив на той час жодних розрахунків. Також, суд зауважує, що відповідач не позбавлений права на отримання від ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів чи притягнення його до відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 25 719,12 грн.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 166, 178, 73-80, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ВУСО" (03680, м. Київ, вул. К. Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, ідентифікаційний код 36086124) 25 719 (двадцять п'ять тисяч сімсот дев'ятнадцять) грн. 12 коп. завданої шкоди та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.09.2018.

Суддя О.В. Мандриченко