ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2018 Справа № 905/1215/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ, м. Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради, м. Селидове

про стягнення боргу за активну електричну енергію у розмірі 24792,06грн., 3% річних у розмірі 1439,65грн., інфляційних витрат у розмірі 6032,51грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ, м. Краматорськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради, м. Селидове про стягнення боргу за активну електричну енергію у розмірі 24792,06грн., 3% річних у розмірі 1439,65грн., інфляційних витрат у розмірі 6032,51грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №5164 від 02.02.2010 в частині оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою суду від 27.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1215/18; справу №905/1215/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Підготовче засідання відкладалось та строк підготовчого провадження продовжений на 30 днів згідно ухвали суду від 14.08.2018.

Представник позивача у підготовчих засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавав додаткові документи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.2018 суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.09.2018.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 85485, м. Селидове, м. Українськ, вул. Свердлова, буд.30. Аналогічна адреса зазначена в позовній заяві.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за юридичною адресою відповідача, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.165 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

02.02.2010 між Відкритим акціонерним товариством Донецькобленерго (постачальник, правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_1 підприємством Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №5164 (договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 76,02 кВт., а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору).

Згідно із п.2.3.4 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п.9 додатку №5 Порядок розрахунків до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищує 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки споживача (уповноваженого представника споживача) для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Пункт 7.8. договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають додаткову угоду до даного договору щодо реструктуризації заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та/або при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії зараховує як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник має право у порядку, визначеному розділом 6 цього договору, припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення заборгованості.

Пунктом 4.2.1 договору сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 та 2.3.5 цього договору з порушенням термінів, визначених додатком № 5 «Порядок розрахунків» споживач сплачує постачальнику електроенергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми, при цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до п.9.5 договору, договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2010. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення дії терміну договору жодною зі сторін не буде заявлено про його припинення або перегляд його умов.

З матеріалів справи вбачається, що у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

Як свідчать матеріали справи з квітня по червень 2016 року позивачем поставлено споживачу активну електроенергію на загальну суму 36756,45грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі товарної продукції (електроенергії) за квітень 2016 року на суму 17976,73грн. (18011кВт/год), за травень 2016 року на суму 15955,26грн (16341кВт/год), за червень 2016 року на суму 2824,46грн. (2853кВт/год), які підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Також, позивачем виставлені відповідні рахунки на оплату активної електроенергії за період з квітень по червень 2016 року, які отримані представником відповідача. Так, представник відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 01.01.2016 отримала рахунок за квітень 2016 року - 29.04.2016, за травень 2016 року - 31.05.2016; представник відповідача ОСОБА_3 на підставі довіреності від 01.01.2016 отримала рахунок за червень 2016 року 30.06.2016,

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги, зокрема, про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 24792,06грн.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за спірний період активну електричну енергію на загальну суму 36756,45грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Рахунки на оплату спожитої за спірний період активної електроенергії на суму 36756,45грн., отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки на зазначених документах. Доказів протилежного суду не надано.

Приймаючи до уваги викладені обставини та означені вище умови оплати, розрахунок відповідачем за спожиту активну електричну енергію повинно бути вчинено у термін протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Докази отримання рахунків відповідачем наявні в матеріалах справи, разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію у визначений спірний період сплатив частково, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі. Докази часткової оплати боргу містяться в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення боргу за електричну енергію у розмірі 24792,06грн.

Щодо нарахування 3% річних у розмірі 1439,65грн., інфляційних витрат у розмірі 6032,51грн., суд зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.1 договору сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 та 2.3.5 цього договору з порушенням термінів, визначених додатком № 5 «Порядок розрахунків» споживач сплачує постачальнику електроенергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми, при цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Перевіривши розрахунок 3% річних (з урахуванням часткових оплат боргу), суд дійшов висновку що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 1439,65грн., нарахованих на:

- борг за квітень 2016 року за період з 12.05.2016 по 31.03.2018 в сумі 559,04грн.,

- борг за травень 2016 року за період з 08.06.2016 по 31.03.2018 в сумі 757,18грн.,

- борг за червень 2016 року за період з 08.07.2016 по 31.03.2018 в сумі 123,43грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 у справі №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997р. N39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Позивач нарахував інфляційні витрати в загальній сумі 6032,51грн.

Суд визнає розрахунок позивача не вірним, з огляду на те, що позивач здійснював подвійне нарахування інфляційної індексації на суму боргу з урахуванням інфляційних нарахувань за попередній період, що є помилковим оскільки статтю 625 Цивільного кодексу України базою передбачає нарахування для інфляційної індексації виключно суму заборгованості.

З огляду на вищевикладене, сума інфляційних витрат підлягає задоволенню в розмірі 5458,57грн., яка нарахована: на борг за квітень 2016 року за період з травня 2016 року по березень 2018 року у сумі 2020,05грн.; на борг за травень 2016 року за період з червня 2016 року по березень 2018 року у сумі 2932,19грн.; на борг за червень 2016 року за період з липня 2016 року по березень 2018 року у сумі 506,33грн.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 165, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ, м. Краматорськ до відповідача, ОСОБА_1 підприємства Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради, м. Селидове про стягнення боргу за активну електричну енергію у розмірі 24792,06грн., 3% річних у розмірі 1439,65грн., інфляційних витрат у розмірі 6032,51грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради (85485, Донецька область, м.Селидове, м. Україньск, вул.Свердлова, буд.30; ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Комерційна, 8, ) борг за електричну енергію у розмірі 24792,06грн., 3% річних у розмірі 1439,65грн., інфляційних витрат у розмірі 5458,57грн., судовий збір в сумі 1730,66грн.

Відмовити в задоволені позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства Імпульс м. Українськ Селидівської міської ради, м. Селидове інфляційних витрат в сумі 573,94грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач) - Акціонерне товариство ДТЕК Донецькі електромережі (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Комерційна, 8, ).

Відповідач (боржник) - Комунальне підприємство Імпульс м.Українськ Селидівської міської ради (85485, Донецька область, м.Селидове, м.Україньск, вул.Свердлова, буд.30; ).

У судовому засіданні 27.09.2018 підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2018.

Суддя Г.Є. Курило