ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 вересня 2018 р. Справа № 903/373/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT Дельта Банк ОСОБА_1

до відповідача: Малого підприємства САТУРН

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Суддя Шум М.С.

секретар с/з ОСОБА_2

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 27.07.2018р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 25.06.2018р.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: н/з

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT Дельта Банк ОСОБА_1 звернулось з позовом до Малого підприємства САТУРН, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просять застосувати до відносин сторін наслідки недійсності нікчемного правочину - договору відступлення прав вимоги від 30.09.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №1162, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав АТ Дельта Банк, а саме шляхом:

- визнання Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (ідентифікаційний код 34047020) кредитором за Кредитним договором №35/К-07, укладеним між Малим підприємством САТУРН (ідентифікаційний код 13358720) та Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк, право вимоги за яким набуте АТ Дельта Банк на підставі укладеного ним з ТОВ Український промисловий банк Договору про передачу активів ТОВ Укрпромбанк в рахунок погашення заборгованості, посвідченого 02.07.2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №2263;

- визнання Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (ідентифікаційний код 34047020) іпотекодержателем на підставі Іпотечного договору №35/Zкін-07, укладеним між Малим підприємством САТУРН (ідентифікаційний код 13358720) та Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк, посвідченим 13.06.2007р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №5042, право вимоги за яким набуте АТ Дельта Банк на підставі укладеного ним з ТОВ Український промисловий банк Договору про передачу активів ТОВ Укрпромбанк в рахунок погашення заборгованості, посвідченого 02.07.2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №2263;

- скасування державної реєстрації припинення обтяження на предмет іпотеки (договір іпотеки, серія та номер: 5042, виданий 13.06.2007р., приватний нотаріус ОСОБА_7А.) - земельної ділянки площею 0,8000 га, кадастровий номер :22:123:009, з цільовим призначенням для обслуговування виробничої бази, що розміщена за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Бринського, будинок 4) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 21244296 від 12.05.2015р., приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_8;

- поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна (заборони на нерухоме майно: земельної ділянки Волинська область, м. Луцьк, вул. Бринського, будинок 4, кадастровий номер :22:123:009) реєстраційний номер 5129405, вчинений 13.06.2007р. 18:46 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі Іпотечного договору №35/Zкін-07, посвідченого 13.06.2007р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №5042;

- поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна (заборони на нерухоме майно: земельної ділянки Волинська область, м. Луцьк, вул. Бринського, будинок 4, кадастровий номер :22:123:009) іпотекою, реєстраційний номер 5129349, вчинений 13.06.2007р. 18:42 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі Іпотечного договору №35/Zкін-07, посвідченого 13.06.2007р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №5042.

Розгляд справи по суті призначено на 18.09.2018р..

Представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити, з підстав наведених у відзиві та з врахування заяви від 25.06.2018р.(вх.№01-67/31/18 від 26.06.2018р.) про застосування наслідку закінчення строків позовної давності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте останні були повідомлені про дату та час судового засідання, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення №182 від 06.09.2018р.(а.с.203).

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, -

встановив:

02.06.2007р. між ТОВ «Український промисловий банк» та МП «САТУРН» було укладено кредитний договір №35/К-07 у відповідності до умов якого позичальнику МП «САТУРН» було надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 1000000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ТОВ «УКРПРОМБАНК» та МП «Сатурн» 12.06.2007р. було укладено договір іпотеки №35/Zкін-07.

У відповідності до умов договору в іпотеку ТОВ «УКРПРОМБАНК» було передано належну на праві власності МП «САТУРН» земельну ділянку площею 0,800 га з цільовим призначенням для обслуговування виробничої бази, що розташована за адресою Волинська область, місто Луцьк, вул.Бринського, 4.

Договором від 02.07.2010р. про передачу активів ТОВ «УКРПРОМБАНК» в рахунок погашення заборгованості, укладеним між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРПРОМБАНК», право вимоги ТОВ «УКРПРОМБАНК» за вищевказаними договорами іпотеки та кредитним договором від 12.06.2007р. було передано ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК».

Тобто, відбулась перша заміна первісного кредитора у правовідносинах з МП «САТУРН» з ТОВ «УКРПРОМБАНК» на ПАТ «Дельта Банк».

30.09.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» (новим кредитором та іпотекодержателем) та ТОВ «Фінансова Компанія «Надбання» було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 1162.

У відповідності до п.1.1 такого правочину первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимагати належного виконання зобовязань МП «САТУРН» за кредитним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) №35/К-07 від 02.06.2007р. зі змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором №35/1 від 31.10.2009р. до кредитного договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії а саме право вимоги щодо:

- повернення заборгованості за кредитом в розмірі 1000000 грн.;

- повернення заборгованості за процентами в розмірі 1023438,05 грн.

В силу положень п.1.1.1 договору про відступлення ,права вимоги до нового кредитора переходять права за договором, що забезпечують виконання зобовязання, а саме: 1.2.1 права іпотекодержателя, що виникають з іпотечного договору від 13.06.2007р., укладеного між ТОВ «УКРПРОМБАНК» та Боржником, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №5042.

У відповідності до п.1.4. договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що ціна відступлення права вимоги за основним договором, що підлягає сплаті новим кредитором на користь первісного кредитора становить 1200000 грн. без ПДВ.

У п.5.1 сторони встановили, що новий кредитор зобовязаний сплатити на користь первісного кредитора ЦІНУ відступлення права вимоги за основним договором не пізніше 01.10.2014р..

Новим кредитором свої зобовязання щодо сплати ціни відступлення права вимоги були належним чином виконані у встановлений договором строк, а саме 30.09.2014р., що стверджується платіжним дорученням №39 від 30.09.2014р..

11.09.2014р. Правлінням Національного банку України було винесено постанову №560/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" шляхом призначення куратора", якою, зокрема, вирішено призначити куратором позивача службовця Національного банку України для забезпечення виконання функцій згідно з повноваженнями, визначеними положенням №346 від 17.08.2012..

Постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014р. №692/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до категорії неплатоспроможних" серед іншого було вирішено: - віднести позивача до категорії проблемних банків строком до 180 днів; - для стабілізації діяльності позивача та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови до кінця строку, який визначений у п.1 цієї постанови, запровадити для позивача обмеження в його діяльності, зокрема, не здійснювати кредитних операцій, у тому числі бездокументарних операцій (гарантії, авалі, акредитиви), а також не надавати порук та інших зобов'язань; не передавати в забезпечення третім особам майно на активи банку без погодження з куратором банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 «Про віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК»

Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення №71 від 08.04.2015р. «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Згідно з даним рішенням тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. до 02.09.2015р. включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «ДЕЛЬТА БАНК», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування, керуючись частиною четвертою ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №147 від 03.08.2015р. «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК» до 02.10.2015р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_1 до 02.10.2015р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 02.10.2015р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені ст.37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 20.02.2017р. №619 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на два роки до 04.10.2019р.. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_1 на два роки до 04.10.2019р..

Виконуючи обовязки та здійснюючи повноваження, Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» на підставі наказу №67 від 11.03.2015р. було створено комісію з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

За результатами роботи вказаної комісії, оформленої протоколом №52 від 22.09.2015р., було виявлено ознаки нікчемності, передбачені ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»(далі - Закон про СГВФО), зокрема у спірному договорі відступлення права вимоги від 30.09.2014р..

Згідно ч.1 та ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст.179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 та 216 ЦК України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Процедуру та підстави визнання нікчемними договорів Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів в одноособовому порядку чітко встановлено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 3. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ст.38 Закону про СГВФО, Уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію АТ «Дельта банк» ОСОБА_1 було направлено повідомлення про нікчемність спірного договору на адреси МП «Сатурн», ТОВ «ФК «Надбання» та приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Крім того, при укладанні спірного договору відступлення права вимоги від 30.09.2014р. було допущено ще ряд порушень вимог законодавства.

Зокрема, було порушено обмеження встановлені нормативно-правовими актами, а саме постановою Національного банку України від 11.09.2014р. №560/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» шляхом призначення куратора» до банку було встановлено особливий режим контролю, призначено куратора Банку - ОСОБА_9, а тому відчуження майна (шляхом припинення права на кредит та заставу за ним) без отримання погодження з куратором Банку є наслідком порушення режиму контролю за діяльністю Банку.

Також, було порушено обмеження встановлені постановою правління НБУ 11.09.2014р. №560/БТ щодо здійснення розрахунків в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України.

В порушення зазначеної постанови, оплата за договором відступлення проведена в межах єдиного балансу ПАТ «Дельта Банк», шляхом перерахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Надбання», відкритого в ПАТ «Дельта Банк» на інший рахунок відкритий також в ПАТ «Дельта Банк», тобто оплата була здійснена не через кореспондентський рахунок ПАТ «Дельта Банк» в НБУ.

Разом з тим, відповідачем подано заяву про застосування наслідків закінчення строків позовної давності, щодо якої суд зазначає таке.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За положеннями ч.3 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Частинами 3-5 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Договір про відступлення права вимоги укладений між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФК «НАДБАННЯ» 30.09.2014р..

Договір про відступлення права вимоги було виконано сторонами в момент його укладення, зокрема 30.09.2014р., як вбачається з платіжного доручення, долученого позивачем до справи набувачем майнових прав було проведено оплату вартості таких майнових прав у розмірі 1200000 грн..

Як уже зазначалося, виконання договору про відступлення права вимоги розпочалось 30.09.2014р., з огляду на що строк позовної давності щодо вимог про застосування наслідків нікчемності договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014р. закінчився 30.09.2017р..

Із позовною вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину позивач звернувся до суду 29.05.2018р., тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Даний факт не заперечений представником позивача у судовому засіданні 07.08.2018р., проте останній просив визнати причини пропуску останнього поважними з підстав наведених у відповіді на відзив(вх.№01-55/8315/18 від 06.08.2018р., а.с.173).

У даній відповіді позивач вказує, що до застосування спеціальних процедур виявлення правочинів неплатоспроможного банку, які мають ознаки нікчемності, що передбачені нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженій особі Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» обставини щодо укладання нікчемного договору відступлення та порушення у звязку з цим прав АТ «Дельта Банк» були невідомі, що дає підстави для висновку про те, що у даному випадку перебіг строку позовної давності має відраховуватись від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення права (п.1 ст.261 ЦК України) - тобто з 22.09.2015р. або будь-якому випадку свідчити про поважність причин пропуску такого строку.

Суд зазначає, що ст.261 ЦК України, визначено конкретні випадки повязані з початком перебігу позовної давності.

Для позовів за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину перебіг позовної давності пов'язаний з початком його виконання, тому посилання на іншу частину цієї статті ЦК України є безпідставним.

Суд вважає, що звертаючись із такою позовною вимогою, ні позивач ні його представник не навели обставин на обґрунтування поважних причин пропуску строку позовної давності й питання про поновлення пропущеного строку перед судом не ставили. Окрім того дані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, які б дали змогу суду однозначно прийти висновку про поважність пропуску трирічного строку позовної давності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення» №14 від 18.12.2009р., встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про відмову у задоволення в позовних вимог, у звязку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

26.09.2018

Суддя М. С. Шум