Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. Справа № 906/706/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рим 2000" (м.Дніпро)

до Публічного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (м.Радомишль)

про стягнення 11802,54 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 11802,54 грн., з яких: 10020,00грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №90 від 18.06.15; 501,00грн. пені; 300,00грн. річних; 980,94грн. інфляційних. Просить стягнути з відповідача 1762,00грн. витрат на оплату судового збору, 3052,02 грн. витрат на оплату правової допомоги.

Ухвалою від 23.08.18 суд відкрив провадження у справі №906/706/18 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Сторони отримали вказану ухвалу, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції (а.с.70,71).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» (покупець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РИМ 2000» (постачальник/позивач) укладено Договір поставки №90 (а.с.15).

Згідно п.1.1. Договору, постачальник взяв на себе зобов'язання на умовах, визначених у цьому договорі поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар (запасні частини до виробничого обладнання).

Відповідно до п.2.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах DDR, склад Покупця (Інкотермс, 2010). за адресою: м. Радомишль, вул. Микгород №71, якщо інше не зазначено у Специфікації.

25 липня 2017 p., відповідно до умов Договору, на замовлення ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» сторонами було укладено Специфікацію на поставку «Товару» - джерело безперебійного живлення: FSP Knight_Pro_2K Knight PRO+,2000VA/1800W, Online, LED, 4xIEC320-C13, USB, RS-232 - в кількості 1 шт. на загальну суму 10020, 00 грн. з урахуванням ПДВ 20% у розмірі 1 670,00 грн. (а.с.17).

На виконання умов договору позивач передав відповідачу вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №5255 від 04 серпня 2017 р. і довіреністю №1081 від 04 серпня 2017 p., яку було видано на ім'я інженера з планування ремонту ОСОБА_1 на отримання від ТОВ «РИМ-2000» цінностей за дод. №8 від 25.07.2017 р. до дог. №90 від 18.06.2015 p. посвідченої підписами керівника та головного бухгалтера ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» та скріпленої печаткою підприємства (а.с.19,20).

Відповідно до п.3.2 «Договору» та п.3.1 Додатку №8 (Специфікація) до нього оплата за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту остаточного та повного постачання Товару, але тільки у платіжний день (вівторок і четвер). У разі, якщо кінцевий термін платежу припадає на період з 25 числа місяця включно по останній календарний день місяця включно, то цей платіж переноситься на перший робочий платіжний день наступного місяця.

Тридцятиденний термін оплати за отриманий Товар сплив у платіжний день четвер - 30 вересня 2017 р., тому платіж переноситься на наступний платіжний день, вівторок - 04.09.17.

Позивачем на адресу відповідача за вих. №177 від 05.07.2018 р. цінним листом з описом вкладення була направлена Претензія на суму 10 020, 00 грн. (а.с.21) яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Проте, відповідач у встановлений договором строк товар не оплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 10020,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.7.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 501,00 грн.(а.с.7).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За п.7.2 договору , за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань по п.3.2 покупець сплачує пеню у розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 980,94грн. інфляційних та 300,60 грн. 3% річних (а.с.5,6).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в розмірі 11802,54 грн., з яких: 10020,00грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №90 від 18.06.15; 501,00грн. пені; 300,00грн. річних; 980,94грн. інфляційних.

Судовий збір в розмірі 1762,00грн., відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3052,02грн. витрат за оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, на підставі договору про надання правової допомоги від 18.06.18р. (а.с.38).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №2/18 від 18.06.18, укладений між ТОВ "РИМ 2000" та адвокатом ОСОБА_2 (а.с.38), опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (а.с.44), розрахунки вартості адвокатських послуг, копію Свідоцтва за №0610, виданого 16.10.1995р. гр. ОСОБА_2 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.37), ордер на надання правової допомоги №51/000034 (а.с.63), довіреність на представника від 05.01.18, платіжне доручення №2324 від 02.08.2018 на суму 3052,02,00грн. про сплату позивачем адвокатських послуг (а.с.65).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані документи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3052,02грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» (12201, Житомирська область, м. Радомишль,вул. Микгород, 71; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ 2000» (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 2, корпус 12, ) -10020,00грн. боргу ; 501,00грн. пені; 300,00грн. річних; 980,94грн. інфляційних, 1762,00грн. судового збору, 3052,02грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.09.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)