ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.2018р. Справа №905/1410/18

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у

Луганській області, м.Сєвєродонецьк

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Талисман», м.Краматорськ

про стягнення надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- по дов.

від відповідача: ОСОБА_3- по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, м.Сєвєродонецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства «Талисман», м.Краматорськ, про стягнення надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.2018р. відкрите провадження у справі №905/1410/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, судове засідання призначено на 16.08.2018р. об 11.30 год., відповідачу запропоновано надати відзив на позов в строк до 16.08.2018р.

Ухвалою від 16.08.2018р. було відкладене підготовче засідання на 10.09.2018р. об 11:30 год.

Згідно з ухвалою від 10.09.2018р. відкладено підготовче засідання на 24.09.2018р. о 10.30 год.

За письмовим клопотанням сторін 24.09.2018р. суд закрив підготовче провадження та ухвалив розглядати справу по суті 24.09.2018р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України зобовязаний повернути йому грошові кошти в сумі 46644,00 грн. як такі, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки при проведені аудиту було встановлено завищення вартості закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 10.10.2017р., позовні вимоги не визнає та зазначає, що позивачем було здійснено оплату у сумі вказаній у договорі №53 та у договорі №31, а тому надлишкової оплати або оплати у розмірах, що перевищує суми, зазначені у договорі №53 та договорі №31 позивачем здійснено не було. Крім того, відповідач вказує, що продукцію за договором №53, договором №31 було прийнято позивачем без будь-яких зауважень з приводу якості та кількості або з приводу порушення строків передачі продукції не предявлялось. Також відповідач вважає, що позивачем не зазначено жодної підстави набуття або збереження майна без достатньої правової підстави відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд встановив:

10.11.2017р. між сторонами був підписаний договір №31 купівлі-продажу, за умовами якого відповідач (продавець) продає, а позивач (покупець) купує: за ДК 021:2 (Піддон багажника L200) у кількості і по цінах, згідно специфікації, що є невідємною частиною цього договору.

Згідно п.1.3 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р. сума цього договору складає 59985,42 грн. у тому числі ПДВ 9997,57 грн.

Відповідно до п.2.4 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р. датою постачання є дата прийняття покупцем партії товару.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту прийняття покупцем партії товару. Доказом прийняття партії товару є накладна, оформлена належним чином та підписана уповноваженими особами і завірена печатками покупця та продавця (п.2.5 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р.).

Згідно п.5.2 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р. покупець оплачує поставлену партію товару в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної грошової суми на рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з отримання товару.

Цей договір набуває сили з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року. У випадку порушення будь-якою зі сторін умов цього договору, кожна сторона вправі розірвати його після закінчення 30 (тридцяти) днів з моменту повідомлення про це сторони, що порушують умови договору. Усі права і обовязки сторін, що випливають із цього договору до моменту його розірвання, включаючи зобовязання поставити товар і оплатити їхню вартість, зберігають свою силу (п.п.9.1, 9.2 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р.).

10.11.2017р. між сторонами було підписано специфікацію від 10.11.2017р. до договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р., за умовами якої поставці підлягають піддони багажника L200 в кількості 6 шт. за ціною без ПДВ - 83331,31 грн. на загальну суму 59985,42 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р. за видатковою накладною №РТП1207/05 від 08.12.2017р. відповідачем поставлено позивачу підонни багажника у кількості 6 шт. за ціною без ПДВ -83331,31 грн. на загальну суму 59985,42 грн. з ПДВ.

Платіжним дорученням №655 від 11.12.2017р. позивачем було оплачено поставлений товар на суму 59985,42 грн.

12.12.2017р. між сторонами було підписано договір №53 про закупівлю, за умовами якого відповідач (постачальник) зобовязався поставити у власність позивача (замовника): ДК 021:2015 код 34210000-2 - Кузови транспортних засобів. ОСОБА_4 на автомобілі L200 в кількості та комплектації згідно з специфікацією (додаток 1), що є невідємною частиною договору, а позивач зобовязався прийняти та оплатити продукцію на умовах цього договору.

Згідно п.2.1 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. ціна договору становить 429000,00 грн. в тому числі ПДВ 71500,00 грн. за цінами відповідно до тендерної пропозиції та специфікації.

Відповідно до п.2.2 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. в редакції додаткової угоди №1 від 12.12.2017р. замовник здійснює оплату постачальнику на протязі 10 днів після постачання продукції згідно видатковою накладною при умові надходження коштів на реєстраційний рахунок замовника.

Постачальник здійснює поставку та якісне відвантаження продукції замовнику за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Богдана Ліщини, 29 або за письмовим погодженням з замовником в інше місце, та несе всі витрати та ризики, повязані з її доставкою до вказаного місця призначення, включаючи оплату відповідних податків (пенсійний фонд) і інших зборів (п.3.1 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р.).

Відповідно до п.3.2 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. продукція має бути поставлена замовнику у повному обсязі до 15.12.2017р. Допускається дострокова поставка продукції у повному обсязі, про що постачальник повинен повідомити замовника письмово за три робочі дні.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в ГУ ДКСУ у Луганській області і діє до 31 грудня 2017 року (п.11.1 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р.).

Сторонами до договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. було підписано специфікацію (Додаток 1) якою погоджено продукцію, що поставляється, зокрема: найменування предмету закупівля - ДК 021:2015 код 34210000-2 Кузови транспортних засобів. ОСОБА_4 на автомобіль L200 (Кунг Canopy Mitsubishi L200 2015), виробник, країна походження «Canopy» Турція у кількість 6 одиниць, ціна за одиницю без ПДВ 59583,33 грн., ціна з а одиницю товару з ПДВ 71500,00 грн., сума товару з ПДВ 429000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. за видатковою накладною №РТП1212/04 від 12.12.2017р. відповідачем поставлено позивачу ОСОБА_4 Canopy Mitsubishi L200 2015 у кількості 6 шт. за ціною без ПДВ 59583,33 грн на суму загальну суму з ПДВ 429000,00 грн.

Платіжним дорученням №680 від 14.12.2017р. позивачем було оплачено поставлений товар на суму 42900,00 грн.

Як зазначає позивач у позові, у лютому 2018р. у Головному управлінні робочою групою Відділу внутрішнього аудиту ДСНС України був проведений аудит фінансової та господарської діяльності Головного управління за результатами якого встановлено завищення вартості закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу на суму 46644,00 грн.

27.03.2018р. позивач звернувся до відповідача з претензією №02-145/11 від 26.03.2018р. про відшкодування надлишково сплачених коштів в сумі 46644,00 грн.

17.04.2018р. відповідач надав відповідь №56/04 на вказану претензію, у якій зазначив, що 21.02.2018р. ним помилково було надано позивачу калькуляцію на одиницю товару для реалізації кінцевому споживачу «Кунг моделі Canopy до автомобілів Mitsubishi L200», яка була підготовлена іншому клієнтові з аналогічним предметом закупівлі, але іншої моделі та після виявлення допущеної помилки ним було відправлено на адресу позивача відповідний лист вих. №Т180220 від 22.02.2018р. Крім того, відповідач зазначив, що ним було виконано всі зобовязання за договором №31 від 10.11.2017р. та за договором №53 від 12.12.2017р., товар було поставлено вчасно та у встановлений строк. До вказаної відповіді відповідачем додано копію лист вих. №Т180220 від 22.02.2018р. з калькуляцією на одиницю товару для реалізації кінцевому споживачу «Кунг моделі Canopy до автомобілів Mitsubishi L200».

Оскільки, як зазначає позивач, відповідач своїми діями порушив його майнові права, а саме не повернув грошові кошти набуті без достатніх правових підстав, позив був змушений звернутися з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача надлишково перерахованих коштів в сумі 46644,00 грн. на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України як такі, що були набуті без достатньої правової підстави.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що позивачем було здійснено оплату у сумі вказаній у договорі №53 та у договорі №31, а тому надлишкової оплати або оплати у розмірах, що перевищує суми, зазначені у договорі №53 та договорі №31 позивачем здійснено не було.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги позивача неправомірними, такими, що підлягають залишенню без задоволення, з огляду на таке:

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, 10.11.2017р. між сторонами був підписаний договір №31 купівлі-продажу, за умовами якого відповідач (продавець) продає, а позивач (покупець) купує: за ДК 021:2 (Піддон багажника L200) у кількості і по цінах, згідно специфікації, що є невідємною частиною цього договору та 12.12.2017р. договір №53 про закупівлю, за умовами якого відповідач (постачальник) зобовязався поставити у власність позивача (замовника): ДК 021:2015 код 34210000-2 - Кузови транспортних засобів. ОСОБА_4 на автомобілі L200 в кількості та комплектації згідно з специфікацією (додаток 1), що є невідємною частиною договору, а позивач зобовязався прийняти та оплатити продукцію на умовах цього договору.

За своєю правовою природою укладені між сторонами договори №31 від 10.11.2017р. та №53 від 12.12.2017р. є договорами купівлі-продажу та підпадають під правове регулювання норм статей 655-697 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після його виконання не допускається.

За приписами ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлюється у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно п.1.3 договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017р. сума цього договору складає 59985,42 грн. у тому числі ПДВ 9997,57 грн.

Згідно п.2.1 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017р. ціна договору становить 429000,00 грн. в тому числі ПДВ 71500,00 грн. за цінами відповідно до тендерної пропозиції та специфікації.

Як встановлено судом, відповідачем повністю виконано свої зобовязання за договорами №31 від 10.11.2017р. та №53 від 12.12.2017р., а саме відповідач у повному обсязі та у встановлені строки поставив позивачу товар - піддони багажника у кількості 6 шт. за видатковою накладною №РТП1207/05 від 08.12.2017р. на суму 59985,42 грн. з ПДВ та кунги Canopy Mitsubishi L200 2015 у кількості 6 шт. за видатковою накладною №РТП1212/04 від 12.12.2017р. на суму 429000,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем свої зобовязання за договорами №31 від 10.11.2017р. та №53 від 12.12.2017р. також виконані в повному обсязі, а саме позивач прийняв вказаний товар та оплатив за узгодженими цінами, що підтверджується підписаними позивачем та відповідачем без жодних зауважень видатковими накладними №РТП1207/05 від 08.12.2017р., №РТП1212/04 від 12.12.2017р. та платіжними дорученнями №655 від 11.12.2017р. на суму 59985,42 грн., №680 від 14.12.2017р. на суму 429000,00 грн.

Статтями 598, 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, враховуючи належне виконання сторонами договорів №31 від 10.11.2017р. та №53 від 12.12.2017р., зокрема повну оплату позивачем товару за ціною, що була узгоджена сторонами, а також враховуючи приписи ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, суд дійшов висновку про те, що вимагаючи повернення частини грошових коштів позивач фактично просить переглянути ціну договору після його виконання, що в силу вказаних вище норм є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч.ч.1, 2 ст.687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам. Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.

Відповідно до ч.1 ст.688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Як встановлено, позивачем не було додано до матеріалів справи належних доказів наявності певних претензій до відповідача стосовно кількості, асортименту, якості, комплектності товару поставленого за спірними договорами.

Посилання позивача на внутрішній аудит фінансової та господарської діяльності позивача яким було встановлено завищення ціни закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу, суд не приймає, оскільки виявлені аудиторською комісією порушення не впливають на умови укладених між сторонами правочинів та правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі укладених договорів №31 від 10.11.2017р. та №53 від 12.12.2017р. При цьому, докази надлишкового перерахування позивачем на користь відповідача коштів за вказаними вище договорами матеріали справи не містять.

Одночасно, з приводу посилання позивача на приписи ст.1212 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне:

Згідно із частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов'язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Як було зазначено вище, оскільки між сторонами у справі існували договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як надлишково перераховані, набуті відповідачем за наявності правової підстави як оплата вартості отриманого товару, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.

Враховуючи викладене, підстави для застосування до спірних правовідносин приписів ст.1212 Цивільного кодексу України відсутні.

Як наслідок, враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн. підлягають залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, м.Сєвєродонецьк до ОСОБА_1 підприємства «Талисман», м.Краматорськ про стягнення надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн.

В судовому засіданні 24.09.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 01.10.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина