ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 вересня 2018 р.

Справа № 903/587/18

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В. М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства “ІОЛА”, Волинська область, Луцький район, с. Підгайці

до відповідача: Приватного підприємства “ФЕНІКС!”, Волинська область, Ківерцівський район, с. Веснянка

про стягнення 59044,08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Суть спору: Позивач - Приватне акціонерне товариство “ІОЛА” звернувся до господарського суду з позовом до Приватного підприємства “ФЕНІКС!” про стягнення 59044,08 грн. заборгованості за поставлений товар.

В підтвердження позовних вимог долучив до позовної заяви видаткові накладні на поставку товару, довіреності, податкові накладні, банківські виписки про часткову оплату за поставлений товар ПП "Фенікс!".

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.08.2018 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 18.09.2018р.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-55/9893/18 від 18.09.2018р. в якій просить суд задоволити позов в повному об’ємі та просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув, хоча належним чином були повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №537.

Також відповідач не скористався наданим йому Господарським процесуальним кодексом України правом на подання відзиву (заперечень) на позовну заяву.

Проаналізувавши подані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду даної справи по суті, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу за відсутності представників сторін та відзиву відповідача, за наявними у ній матеріалами відповідно до приписів ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Приватним підприємством «ІОЛА» (позивачем) згідно видаткових накладних :

- № РН-00068 від 16.10.2015р. на суму 26316,20 грн. (а.с. 16 );

- № 405 від 12.05.2016р. на суму 2058,24 грн. (а.с. 17 );

- № 429 від 16.05.2016р. на суму 4147,20 грн. (а.с. 20 );

- №448 від 24.05.2016р. на суму 990,72 грн. (а.с. 23 );

- № 470 від 01. Об. 2016р. на суму 3694,08 грн. (а.с. 25);

- № 477 від 02.06.2016р. на суму 1029,12 грн. (а.с.28 );

- № 492 від 07.06.2016р. на суму 36082,56 грн. (а.с. 30 );

- № 527 від 17.06.2016р. на суму 2081,28 грн. (а.с.33 );

- № 544 від 23.06.2016р. на суму 1812,48 грн. (а.с. 36 );

- № 545 від 23.06.2016р. на суму 4953,60 грн. (а.с. 38);

- № 553 від 29.06.2016р. на суму 6727,68 грн. (а.с. 40);

- № 583 від 13.07.2016р. на суму 3563,52 грн. (а.с. 42 );

- № 587 від 14.07.2016р. на суму 3217,92 грн. (а.с. 45 );

- № 608 від 26.07.2016р. на суму 4554,24 грн. (а.с. 48 );

- № 617 від 27.07.2016р. на суму 6835,20 грн. (а.с. 50 );

- №633 від 09.08.2016р. на суму 2227,20 грн. (а.с. 52 );

- №654 від 12.08.2016р. на суму 2257,92 грн. (а.с. 55 );

- №1008 від 26.06.2017р. на суму 4196,40 грн. (а.с. 58 );

- № 1051 від 11.07.2017р. на суму 2823,60 грн. (а.с. 61 );

- №1081 від 20.07.2017р. на суму 3435,36 грн. (а.с. 64 );

- № 1152 від 16.08.2017р. на суму 4610,40 грн. (а.с. 66) поставлено Приватному підприємству «Фенікс!» (відповідачу) товар, а саме: плівки різного розміру та кількості на загальну суму 127614,92грн. (а.с.6).

Разом з тим, поставка товару ПП «Фенікс!» підтверджена підписаними сторонами вищезазначеними видатковими накладними, довіреностями на отримання товару, виставленими рахунками на оплату.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до абз. 4 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012р. підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково оплатив отриманий товар на суму 68 570,84грн., що підтверджено виписками з банку. (а.с.80-92).

Позивач на адресу відповідача надсилав неодноразово претензії за №17/05/2017-1 від 17.05.2017р., №01/08/2018-1 від 01.08.2018р., №10/08/2018-1 від 10.08.2018р. про оплату вартості придбаного товару, які останнім залишені без відповіді та повного задоволення. (а.с. 18).

На день розгляду справи заборгованість його становить 59044,08грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, обов'язок оплатити товар у відповідача виник після отримання товару, однак останній його не виконав, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача 59044,08грн. основного боргу, підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 59044,58 грн., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована та підлягає до задоволення .

Оскільки, спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

вирішив:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Фенікс!» (45200, Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Веснянка, вул. Дачна, 52 А, ) на користь Приватного підприємства «ІОЛА» (45602,Волинська обл., Луцький р-н, с. Підгайці вул.Князя Островського, буд. 17, ) 59 044,08грн. заборгованості за поставлений товар та 1762,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Повний текст

рішення складено

25.09.2018р.

Суддя                                                                      В. М. Дем`як