ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Черкаси справа № 925/487/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представників сторін: від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Комплект» до Дочірнього підприємства «Черкаський Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення 912252,87 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Комплект» предявило позов до Дочірнього підприємства «Черкаський Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення 912252,87 грн, з яких: 829834,44 грн основного боргу, 1510,30 грн пені, 16733,58 грн 3% річних та 64174,55 грн інфляційних. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки №41/639 від 29.05.2017, позивачем було здійснено поставку товару, за який відповідач не розрахувався, що і стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечив вважає, що у позові слід відмовити оскільки, постачальник не виконав умови договору, не передавши покупцю відповідні документи на підтвердження передачі та якості товару. Так, листом від 29.11.2017 №29/1 позивач направив на адресу відповідача акт приймання-передачі товару і передачі документів, однак до цього листа не були надані товарно-транспортні накладні на перевезення товару та сертифікатів якості на товар, тому акт відповідачем не підписувався. І на час надання цього відзиву позивач так і не надав відповідачу сертифікатів якості на товар та товарно-транспортної накладної на перевезення товару згідно видаткової накладної №171 від 09.06.2017. У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 11.09.2018 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено, що 29.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Комплект» (далі - постачальник, позивач у справі) та Дочірнім підприємством «Черкаський Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі покупець, відповідач у справі) було укладено договір №41/639 (далі - договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю визначений цим договором товар (бітум), а покупець зобов'язується прийняти названий товар та оплатити його (п. 1.1 договору). Кількість, асортимент, одиниця виміру та ціна товару зазначається у Специфікаціях, що складаються постачальником та підтверджується шляхом підписання покупцем на умовах даного договору. Кожна Специфікація є невідємною частиною даного договору. Кожна наступна Специфікація не відміняє і не припиняє дію попередніх Специфікацій ні повністю, ні частково, якщо інше не зазначено в ній (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна сума договору становить 2003750,00 грн. Порядок розрахунків сторони визначили у розділі ІV договору за яким, розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника вказаний у даному договорі та підписання сторонами акту приймання-передачі товару і передачі документів проте, в будь-якому випадку, після отримання покупцем повного розрахунку від служби автомобільних доріг на відповідні цілі. До рахунка додаються: документи, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару чинним законодавством. В разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів постачальник зобов'язується відшкодовувати спричинені покупцю збитки (витрати) (п.4.2 договору). Сторони свідчать, що покупець зобов'язується розрахуватись з постачальником за отриманий товар не раніше, ніж через 60 днів з моменту отримання від постачальника документів, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від служби автомобільних доріг на відповідні цілі. У випадку затримки постачальником передачі повного пакету документів, визначених договором цінним листом з описом вкладення покупцю, обов'язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до пункту 5.9 договору обов'язок з поставки товару є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених у пункті 4.2 договору. Згідно з пунктом 7.3.6 договору в разі порушення строків оплати товару, покупець на вимогу постачальника зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу, за кожен день прострочення. Нарахування будь-яких сум, щодо відповідальності сторони за невиконання грошового зобов'язання за цим договором,припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов'язання. Сторони домовились та підтверджують, що загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобовязань покупця (пункти 7.3.9, 7.3.10 договору). Строк дії договору до 31 грудня 2017 року, а в частині грошових розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

До договору були складені Специфікація №1 від 08.06.2017, Специфікація №2 від 09.06.2017, Специфікація №3 від 09.06.2017. На виконання умов договору 08.06.2017 та 09.06.2017 позивачем було поставлено товар на загальну суму 829834,44 грн, що підтверджується видатковими накладними №164 від 08.06.2017, №165 від 08.06.2017, №171 від 09.06.2017 (а.с. 24-26) та товарно-транспортними накладними (а.с. 27-28), які підписані представниками сторін.

10 червня 2017 року сторони підписали акт приймання-передачі товару і передачі документів, у пункті 1 якого зазначено, що на підставі договору №41/639 від 29.05.2017, 08.06.2017 та 09.06.2017 постачальник передав а покупець прийняв товар (бітум дорожній марки 70/100) і отримав документи (специфікація №1 від 08.06.2017, специфікація №2 від 09.06.2017, специфікація №3 від 09.06.2017, рахунок на оплату покупцю №167 від 8.06.2017, видаткова накладна №165 від 08.06.2017, рахунок на оплату покупцю №166 від 08.06.2017, видаткова накладна №164 від 08.06.2017, рахунок на оплату покупцю №173 від 09.06.2017, видаткова накладна №171 від 09.06.2017, паспорти якості. Акт підписаний представниками постачальника та покупця та скріплений печатками постачальника та покупця.

Оскільки за отриманий товар відповідач не розрахувався, позивач 27.11.2017 направив претензію №27/4, у якій вимагав сплатити заборгованість за поставлений товар у сумі 829834,44 грн. Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у примусовому порядку. У звязку з простроченням оплати поставленого товару, позивач нарахував відповідачеві 1510,30 грн пені, 64174,55 грн. інфляційних та 16733,58 грн 3% річних, які просить стягнути разом із основною заборгованістю.

Зазначені договірні відносини за своєю правовою природою є договором з поставки товару, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України (далі ГК України) та Цивільного кодексу України (ЦК України). Відповідно до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач 08.06.2017 та 09.06.2017 поставив відповідачу, обумовлений договором товар на загальну суму 829834,44 грн, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та актом приймання-передачі товару і документів, які підписані уповноваженими представниками сторін, що відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору є належними доказами факту поставки та прийняття товару покупцем. За загальним правилом, право власності на товар переходить до покупця з моменту його передачі або передачі товарно-супровідних документів на нього. А силу статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У договорі сторони погодили порядок розрахунків за товар, згідно якого покупець перераховує на поточний рахунок постачальника вартість поставленого товару протягом 60 календарних днів з моменту отримання покупцем товару.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо не виконання постачальником умов договору в частині не надання документів, перелік яких зазначено у договорі, оскільки вказані заперечення спростовуються матеріалами справи, зокрема, видатковими та товарно-транспортними накладними, а також актом приймання-передачі товару і передачі документів від 10.06.2017, які підтверджують факт отримання покупцем поставленого товару та необхідних документів. Крім того, будь-яких претензій щодо кількості чи якості отриманого товару покупець постачальнику не заявляв, що свідчить про належне виконання договору позивачем. З урахуванням шістдесяти-денного строку розрахунків по кожній специфікації, суд прийшов до висновку, що відсутність оплати відповідача за отриманий товар є порушенням строків, визначених договором, а відтак і порушенням зобовязання відповідачем. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі вартості отриманого товару становить 829834,44 грн, ця заборгованість не сплачена покупцем у визначений строк, відтак вимога про її примусове стягнення підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Стаття 230 ГК України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. А частина 4 статті 231 ГК України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідальність покупця за порушення строків оплати товару, передбачена у пункті 7.3.6 договору, яким визначено, що у разі порушення строків оплати товару, покупець на вимогу постачальника зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу, за кожен день прострочення. На підставі зазначеного положення договору позивач нарахував відповідачу до сплати 1510,30 грн пені у розмірі 0,001% за період з 07.08.2017 (08.06.2017) до 07.01.2017 (08.01.2017) від суми боргу по кожній Специфікації (№1 від 08.06.2017, №2 від 09.08.2018, №3 від 09.06.2017). Сума пені нарахована позивачем у відповідності з умовами договору, фактичними обставинами справи та вимогами чинного законодавства, тому вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Крім того, позивач нарахував відповідачу 16733,58 грн 3% річних та 64174,55 грн інфляційних. Підстави для стягнення нарахувань у вигляду 3% річних та інфляційних визначені у статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, у пункті 7.3.9 договору сторонами встановлено обмеження щодо строку нарахування будь-яких сум повязаних з порушенням грошових зобовязань. Так, сторони визначили, що нарахування за невиконання грошового зобовязання за цим договором припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов'язання. Отже, враховуючи зазначені положення договору заявлена до стягнення сума нарахованих відповідачу трьох відсотків річних підлягає до часткового задоволення у розмірі 2182,56 грн, за період з 07.08.2017 (08.06.2017) до 07.09.2017 (08.09.2017).

Щодо нарахування індексу інфляції у сумі 64174,55 грн, то суд вважає за необхідне зазначити, що індекс інфляції нараховується внаслідок знецінення грошових коштів, а в даному випадку у період з 07.08.2017 по 08.09.2017 відбувся процес дефляції, тому підстави для стягнення з відповідача індексу інфляції за вказаний період відсутні. Отже, до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення 829834,44 грн заборгованості за отриманий товар, пеня у сумі 1510,30 грн та 2182,56 грн трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже до стягнення з відповідача підлягає 12502,90 грн, сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями статями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (бул.Шевченка, 389, м.Черкаси, 18006, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Комплект» (вул.Полупанова, буд. 21,оф.302, м.Київ, ) 829834,44 грн заборгованості, 1510,30 грн пені, 2182,56 грн 3% річних, 12502,9 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Повне рішення підписане 24.09.2018

Суддя О.І.Кучеренко