РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2018Справа №910/9467/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про стягнення 68 255,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (надалі - ПАТ "СК "Уніка") звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (надалі - ПАТ "КСД") про стягнення 68 255,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "СК "Уніка" на підставі договору добровільного наземного транспорту "КАСКО" №833001/4610/0001254 від 03.04.2017 та у зв'язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування збитків, завданих автомобілю Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована ПАТ "КСД" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2237870, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування спричинених збитків в розмірі 68 255,66 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2018 відкрито провадження у справі №910/9467/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

08.08.2018 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що позивачем були порушені норми ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, відповідач зазначив, що до нього з повідомленням про подію, що може бути визнана страховим випадком, жодна із сторін не зверталась.

Крім того, відповідач зауважив, що оскільки ПАТ "СК "Уніка" звернулось до нього із заявою на виплату страхового відшкодування 07.06.2018, вимоги позивача є передчасними з огляду на строк для прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування, встановленого ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

03.04.2017 між ПАТ "СК "Уніка" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско" №833001/4610/0001254 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.2.7 Договору строк його дії встановлено з 06.04.2017 по 05.04.2018.

01.09.2017 по вул. Глибочицька, 43 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_2, керуючи автомобілем BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, як наслідок здійснив зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України №055542 про дорожньо-транспортну пригоду.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.10.2017 у справі №761/31904/17, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №00235396 від 04.10.2017, розрахунку страхового відшкодування, здійсненого відповідно до рахунку №С000041176, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автолайф Центр" на суму 68 255,66 грн., та Звіту про оцінку КТЗ №01-08/09-1 від 14.09.2017, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16665/14 від 08.07.2014), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, становить 71 915,28 грн., позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику (на рахунок СТО) у сумі 68 255,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №041789 від 06.10.2017.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 68 255,66 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 09.10.2017 у справі №761/31904/17 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_2.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, - ОСОБА_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля BMW 530І, державний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ "КСД" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2237870, що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви витягом з бази МТСБУ.

Наведеним договором (поліс №АК/2237870) передбачено, що франшиза становить 0, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 01.09.2017.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову звіт про оцінку КТЗ №01-08/09-1 від 14.09.2017, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16665/14 від 08.07.2014), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (який дорівнює 0) становить 71 915,28 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 71 915,28 грн.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи позивачем фактично було виплачено страхове відшкодування за Договором у розмірі 68 255,66 грн. на розрахунковий рахунок СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автолайф Центр".

За таких обставин, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, становить 68 255,66 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою №20647 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (вих. №7563 від 20.10.2017), в якій просив здійснити відшкодування у розмірі 68 960,32 грн. на рахунок ПАТ "СК "Уніка" за вказаними у даному листі реквізитами.

Про звернення із вказаною заявою №7563 від 20.10.2017 (її надсилання) до відповідача вказав позивач у позовній заяві.

Однак, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав на те, що позивач звернувся до нього із заявою на виплату страхового відшкодування 07.06.2018.

При цьому, відповідач зауважив, що оскільки позивач звернувся до нього із заявою на виплату страхового відшкодування 07.06.2018, вимоги позивача є передчасними, з урахуванням строку для прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування, встановленого ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, у п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

При цьому, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Відповідачем не вказано у відзиві на позовну заяву про наявність обставин, що зумовлюють збільшення кількість днів прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування/рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за полісом №АК/2237870 07.06.2018 (за твердженням відповідача), а матеріали справи не містять доказів надсилання на адресу відповідача заяви №20647 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (вих. №7563 від 20.10.2017), суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов'язання з виплати страхового відшкодування за полісом №АК/2237870 є таким, що настав, станом на дату розгляду справи у суді.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що ПАТ "КСД" не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом та настання строку виконання відповідачем зобов'язання з виплати страхового відшкодування за полісом №АК/2237870)

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АК/2237870 розміри лімітів відповідальності (100 000,00 грн.) та франшизи (0), а також встановлену у визначеному законодавством порядку вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 68 255,66 грн.

Зобов'язання відповідача перед позивачем у розмірі 68 255,66 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" страхового відшкодування у розмірі 68 255,66 грн.

Що стосується тверджень відповідача, що позивачем були порушені норми ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, відповідач зазначив, що до нього з повідомленням про подію, що може бути визнана страховим випадком, жодна із сторін не зверталась, суд зазначає наступне.

За правилами п. 35.1 ст. 35 Законом України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому, у ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Таким чином, обов'язок подати страховику повідомлення про ДТП покладається саме на водія транспортного засобу, причетного до ДТП, та не встановлює підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 68 255 (шістдесят вісім тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 66 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 24.09.2018.

Суддя Р.В. Бойко