ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" вересня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/2093/18

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поляниця Резорт» про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» (далі ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поляниця Резорт» (далі ТОВ «Поляниця Резорт») та просить визнати укладеним договір управління нерухомим майном від 31.08.2018, сторонами якого є ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс» та ТОВ «Поляниця Резорт».

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства.

Так, у відповідності до п.5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема:

- зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між тим, у поданій позовній заяві позивачем:

- не вказано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- не зазначено підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до пп.1,2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, допустимим доказом направлення копії поданої позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам є саме опис вкладення у відповідний лист.

В якості доказів направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу ТОВ «Поляниця Резорт» додано незасвідчену копію накладної №640 від 17.09.2018.

Надана накладна, без надання суду опису вкладення до цінного листа, прийнятого для відправлення відповідно до вказаної накладної, не може свідчити про виконання позивачем вимог ст.172 ГПК України щодо відповідача ТОВ «Поляниця Резорт», оскільки підтверджує направлення рекомендованого поштового відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення, однак, сама по собі не підтверджує того, що саме у таке відправлення вкладене. При цьому, опису вкладення до відповідного цінного відправлення, прийнятого за такою накладною, взагалі не надано.

Окрім того, відповідна накладна надана у копії, яка взагалі не засвідчена, що також суперечить п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, яка визначає, що подаються саме докази відправлення копії позовної заяви з додатками іншим учасникам, а не копії таких доказів.

Також, позивачем, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, яка не визначає, що докази сплати судового збору можуть бути надані у копії, надано копію платіжного доручення №307 від 17.09.2018.

Між тим, як визначено ч.2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копрії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Однак, пп.1,2 ст.164 ГПК України не визначено, що докази надіслання іншим учасникам копії позовної заяви з додатками та докази сплати судового збору можуть бути подані у копії.

До того ж, слід відмітити, що за інформацією програми «Діловодство спеціалізованого суду» відповідне платіжне доручення №307 від 17.09.2018 також зареєстровано як додаток до іншої позовної заяви, поданої позивачем до того ж відповідача про визнання недійсним договору, яка надійшла до суду у той же день та зареєстрована за №911/2094/18.

Як визначено ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Між тим, жодного доказу на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, у тому числі самого договору щодо якого заявлені вимоги, позивачем не надані.

Окрім того, подана заява містить суперечливі вимоги та відомості, а саме зміст позовних вимог не відповідає обставинам, у ній викладеним в обґрунтування таких вимог, та правовим підставам поданого позову.

Так, у відповідній позовній заяві позивач фактично зазначає про укладення сторонами договору від 31.08.2018 №31/08 про управління нерухомим майном внаслідок помилки та зазначає, що вважає його недійсним (друга сторінка позовної заяви). Далі відповідно до тексту поданої заяви (аркуш другий) позивач вказує, що у нього не було правовстановлюючих документів на квартиру та не підтверджено належним чином право власності на квартиру, якою він розпорядився,тому він такий договір не мав права укладати. При цьому, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на ст.207 ГК України, яка визначає підстави визнання недійсним господарського зобовязання та вказує на те, що відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, а також ст.203 ЦК України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Поряд з цим, на першому аркуші позовної заяви зазначено, що предметом позову є визнання відповідного договору укладеним, а на третьому аркуші позовної заяви, посилаючись на ч.1 ст.215 ЦК України щодо підстав недійсності правочину, способом захисту порушеного права, викладаючи зміст позовних вимог, позивач зазначив визнання договору управління нерухомим майном від 31.08.2018 №31/08 укладеним.

Також слід зазначити, що другий аркуш позовної заяви фактично наданий у копії. Такий другий лист (копія) відрізняється від першого та третього аркушу типом та розміром шрифту, щільністю розташування знаків і, зважаючи на суперечливий зміст вимог, обставин, правових підстав та способу захисту, складається враження, що перший та третій аркуш позовної заяви та другий аркуш є частинами різних документів.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, не допускати зловживання процесуальними правами. При цьому, у відповідності з п.2 ст.43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Недотримання вимог ст.ст.162,164 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків шляхом (з підтвердженням направлення відповідачу): узгодження змісту позовних вимог, способу захисту, викладу обставин в обґрунтування та правових підстав позову; надання доказів у підтвердження обставин, на які є посилання у позові; надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання оригіналів доказів сплати судового збору та направлення копії позову з додатками іншим учасникам справи.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова