РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018Справа № 910/5564/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» (03056, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154) стягнення заборгованості у розмірі 846 321 грн. 12 коп.

Представники:

від позивача: Бойко А.В. (представник за Довіреністю);

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 846 321 грн. 12 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення б/н, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення, що належить Орендодавцю загальною площею 913,1 кв.м. Як зазначає Позивач, Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість з орендної плати за січень 2017 р. - грудень 2017 р. у розмірі 521 010 грн. 22 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» штраф у розмірі 273 930 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 51 380 грн. 90 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терратрейд" про стягнення заборгованості у розмірі 846 321,12 грн. залишено без руху.

18.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі № 910/5564/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.06.2018 року.

13.06.2018 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 04.07.2018 року.

04.07.2018 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2018 року.

17.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення.

В судове засідання 18.07.2018 року з'явився представник Позивача. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення, відкладено розгляд справи на 31.07.2018 року.

31.07.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2018 року.

В судовому засіданні 20 вересня 2018 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 07.09.2018року уповноваженій особі підприємства Відповідача ухвали суду від 03.09.2018 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

В судовому засіданні 20 вересня 2018 року на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 223 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення б/н, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення, що належить Орендодавцю загальною площею 913,1 кв.м. Приміщення, що орендується знаходиться на ІІІ-му поверсі будівлі ТРЦ «МАРМЕЛАД» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154. Об'єкт оренди є власністю Орендодавця на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка P.О., реєстровий номер 3075. Повна характеристика приміщення, що орендується та план його розміщення зазначаються в Додатку № 1 до цього Договору. (а.с.25-29)

У п.1.5 Договору передбачено, що приміщення, що орендується, надається Орендарю для організації та ведення торгівельної діяльності, грально-розважальних закладів самостійно чи шляхом передачі приміщення в суборенду за письмовою згодою Орендодавця (далі - цільове призначення, мета оренди).

Об'єкт оренди передається Орендарю в користування на строк 35 місяців. (п.2.1 Договору)

Відповідно до п.2.2 Договору перебіг строку оренди за цим Договором починається з дати отримання Орендарем за актом приймання - передачі об'єкту оренди в оренду та закінчується зі спливом строку, встановленого п.2.1 цього Договору.

Згідно з п.4.1 Договору розмір орендної плати за цим Договором з урахуванням ПДВ складає 30,21% від доходу Орендаря, що буде залежати від господарської діяльності, яка здійснюється а адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, в ТРЦ «МАРМЕЛАД» та яка визначена згідно з п.п.4.2, 4.3 цього Договору, але не менше 50 грн. за 1 кв.м. на місяць з урахуванням ПДВ, що складає 45655 грн. 00 коп. в місяць з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п.4.5 Договору сплата орендних платежів проводиться Орендарем щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця за попередній місяць шляхом перерахування на рахунок Орендодавця без виставлення рахунку чи вчинення будь - яких інших дій з боку Орендодавця.

Пунктом 7.8 Договору передбачено, що у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Платежів, передбачених цим Договором, Орендар зобов'язаний в кожному випадку сплатити Орендодавцеві за кожен день прострочення пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла протягом строку прострочення, від суми простроченого платежу.

Згідно з п. 7.9 Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Платежів передбачених цим Договором, більш ніж на десять днів, Орендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків орендної плати за перший місяць Строку Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 26.11.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення на ІІІ-му поверсі будівлі ТРЦ «МАРМЕЛАД» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, загальною площею 913,1 кв.м. , що підтверджується Актом прийому - передачі приміщення від 19.12.2015 року. (а.с.19)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість з орендної плати за січень 2017 р. - грудень 2017 р. у розмірі 521 010 грн. 22 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» штраф у розмірі 273 930 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 51 380 грн. 90 коп.

16.01.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №1111/82-ПК з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 521010 грн. 22 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.20-21)

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 26.11.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Цивільного кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 26.11.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення на ІІІ-му поверсі будівлі ТРЦ «МАРМЕЛАД» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, загальною площею 913,1 кв.м. , що підтверджується Актом прийому - передачі приміщення від 19.12.2015 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.19)

Суд зазначає, що у Відповідача утворилась заборгованість за січень 2017 року - грудень 2017 року перед Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» за Договором оренди нежитлового приміщення б/н від 26.11.2015 року по орендній платі у розмірі 521 010 грн. 22 коп., що підтверджується матеріалами справи, а саме: детальним розрахунком заборгованості, наданим Позивачем.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості по орендній платі за січень 2017 року - грудень 2017 року перед Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» у розмірі 521 010 грн. 22 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату орендних платежів, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 521 010 грн. 22 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 21.02.2017 р. по 19.04.2018 р. у розмірі 51 380 грн. 90 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 7.8 Договору передбачено, що у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Платежів, передбачених цим Договором, Орендар зобов'язаний в кожному випадку сплатити Орендодавцеві за кожен день прострочення пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла протягом строку прострочення, від суми простроченого платежу.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору в частині сплати орендної плати за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 21.02.2017 р. по 19.04.2018 р. у розмірі 51 380 грн. 90 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 21.02.2017 р. по 19.04.2018 р. у розмірі 51 280 грн. 62 коп.

Також Позивачем заявлена вимога про стягнення з Відповідача штрафу відповідно до п.7.9 Договору у розмірі 273 930 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постановах від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв»язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 7.9 Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Платежів передбачених цим Договором, більш ніж на десять днів, Орендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків орендної плати за перший місяць Строку Договору.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафів на підставі п.7.9 Договору в розмірі 273 930 грн. 00 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 521 010 грн. 22 коп., пеню у розмірі 51 280 грн. 62 коп., штраф у розмірі 273 930 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТРЕЙД» (03056, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, Ідентифікаційний код юридичної особи 39348375) на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 14351016) заборгованість у розмірі 521 010 (п'ятсот двадцять одна тисяча десять) грн. 22 (двадцять дві) коп., пеню у розмірі 51 280 (п'ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 62 (шістдесят дві) коп., штраф у розмірі 273 930 (двісті сімдесят три тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 12 693 (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 31 (тридцять одна) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26 вересня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин