ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" жовтня 2018 р.Справа № 922/2600/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" про забезпечення позову (вх. № 28727 від 03.10.18) по справі № 922/2600/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7)
до Приватного підприємства "Тачберг" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 3)
про стягнення 108711,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.09.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, згідно вимог якої, заявлено до стягнення з Приватного підприємства "Тачберг" 108771,60 грн. безпідставно набутих коштів. Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору за подання даного позову до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за усною домовленістю сторін відповідач мав поставити позивачу товар: Люстра Італія, Н150см, Скло, аквамарин; Gu10: -2 шт., загальною вартістю 70948,42 грн. та Люстра Італія, Н210см, Скло, червоний; Gu10: -1 шт., загальною вартістю 37733,18 грн. Згідно виставленими відповідачем рахунками: № 13 від 15.02.2017 на суму 27409,60 грн. та № 17 від 17.02.2017 на суму 81302 грн. (всього на загальну суму 108711,60 грн.) позивачем платіжним дорученням № 19 від 16.02.2017 сплачено 27409,60 грн., 20.02.2017 платіжним дорученням № 25 сплачено 81302,00 грн. Однак відповідач оплачений позивачем товар останньому не поставив, грошові кошти не повернув. В якості правових підстав посилається, зокрема, на норми статей 11, 202, 208, 509, 638, 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та розгляд справи по суті призначено на 16.10.2018 о 12:00год.

03.10.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 28727 від 03.10.18).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" про забезпечення позову (вх. № 28727 від 03.10.18) Суд установив, що її подано заявником без додержання вимог, визначених статтею 139 Господарського процесуального кодексу України.

Про що Суд зазначає про таке.

В обґрунтування вказаної заяви заявником наголошено про те, що між сторонами наявний спір, а також враховуючи характер спірних правовідносин (довготривале свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів), значну суму позовних вимог, та як наслідок подальшу неможливість виконання остаточного судового рішення у разі відчуження відповідачем належного йому майна, існують достатні та необхідні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківський рахунок відповідача.

У зв'язку із вищенаведеним, заявник просить накласти арешт в межах суми стягнення - 108711,60 грн. на належний Приватному підприємству "Тачберг" ( ) банківський рахунок №0303 у АТ «ПроКредит Банк», код банку 320984.

При цьому, заявником зазначено про те, що саме арешт грошових коштів на належному відповідачу банківському рахунку відповідає заявленим позовним вимогам про стягнення безпідставно отриманих коштів, оскільки з урахуванням попередньої недобросовісної поведінки відповідача, останній має наразі можливість вивести з банківського рахунку усі грошові кошти і лише накладення арешту на грошові кошти на банківському рахунку сприятиме уникненню таких негативних наслідків та забезпечить можливість виконання судового рішення у майбутньому.

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції з 15.12.2017) запровадив чимало нових процесуальних інститутів, які покликані удосконалити правове регулювання процесуальних відносин, збалансувати права учасників судового процесу та унеможливити зловживання процесуальними правами. До таких нових категорій належить зустрічне забезпечення.

Стаття 141 Господарського процесуального кодексу України визначає, що зустрічне забезпечення спрямоване на відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. При цьому, суду надається право вимагати від заявника здійснити таке зустрічне забезпечення. Закон визначає способи зустрічного забезпечення, до яких належать:

- внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом,

- надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів,

- вчинення інших, визначених судом, дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Частиною 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Таким чином, застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов'язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника (позивача) покладено обов'язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу.

Натомість, у даному разі заявник взагалі не зазначив у своїй заяві жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову (вх. № 28727 від 03.10.18) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс".

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу підписано 04.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_1