УХВАЛА

02 жовтня 2018 року м. Харків Справа №913/34/15

Провадження №27/913/34/15

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №44459 від 25.09.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто», м. Сєвєродонецьк

про стягнення 101356,21 грн.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто» заборгованість за Договором овердрафту № 015/304007/0111190 від 30.05.2013 р. в загальному розмірі 101356 грн. 21 коп., з яких: 67940,43 грн. - заборгованість за кредитом; 18539,36 грн. - заборгованість за відсотками; 13876,42 грн. - пеня; 1000 грн. штраф.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.06.2015 у справі №913/34/15 позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» 67940,43 грн. заборгованості за кредитом, 18539,36 грн. заборгованості за відсотками, 13876,42 грн. пені, 1000,00 грн. штрафу, 2027,20 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 22.06.2015 №913/34/15.

До Господарського суду Луганської області 02.10.2018 надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №44459 від 25.09.2018, в якій заявник просить суд замінити стягувача у справі №913/34/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Заява обґрунтована тим, що Господарським судом Луганської області 09.06.2015 ухвалено рішення по справі №913/34/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто» про стягнення суми боргу за договором овердрафту №015/304007/0111190 від 30.05.2013. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто заборгованість в сумі 101356,21 грн. та судовий збір в сумі 2027,20 грн.

Як зазначив заявник, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за договором овердрафту №015/304007/0111190 від 30.05.2013, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ТОВ «Омега-Авто», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк». Також, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за договором овердрафту №015/304007/0111190 від 30.05.2013 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто».

Враховуючи викладене, заявник, посилаючись на ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, просить суд замінити стягувача у справі №913/34/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.10.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в своїй заяві просить замінити правонаступником стягувача у справі №913/34/15.

Стягувач, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», це сторона виконавчого провадження, якою може бути фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 і визначає окремі питання організації виконання судових рішень, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що правонаступництво можливо на будь якій стадії розгляду справи. При цьому, заміна сторони у справі правонаступником можлива ще до відкриття виконавчого провадження, але до його закінчення.

Судом встановлено, що наказ Господарського суду Луганської області від 22.06.2015 №913/34/15, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» 67940,43 грн. заборгованості за кредитом, 18539,36 грн. заборгованості за відсотками, 13876,42 грн. пені, 1000,00 грн. штрафу, 2027,20 грн. судового збору боржником виконано у повному обсязі.

Виконання боржником рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/34/15 підтверджується постановою старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 від 26.06.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП №50637232 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області №913/34/15 від 22.06.2015, яка надійшла на адресу суду 03.07.2018.

Зі змісту даної постанови вбачається, що державним виконавцем встановлено, що боржником рішення виконано у повному обсязі. Заборгованість відсутня. Також вказаною постановою державним виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача правонаступником після закінчення виконавчого провадження у справі №913/34/15, тобто після передбаченого чинним законодавством строку.

Крім того, слід зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вже зверталось до Господарського суду Луганської області з аналогічними заявами (№39558 від 26.03.2018, №41116 від 26.04.2018, №42309 від 18.06.2018), в яких також просило суд замінити стягувача у справі №913/34/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В усіх трьох вищевказаних заявах вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» були обґрунтовани укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», а також між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Договорами факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016, відповідно до яких право грошової вимоги за договором овердрафту №015/304007/0111190 від 30.05.2013 спочатку перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк», а потім до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія». На підставі чого, на думку заявника, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Авто».

Ухвалами Господарського суду Луганської області від 10.04.2018 та від 17.05.2018 у справі №913/34/15 в задоволенні вищезазначених заяв про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15 було відмовлено.

Підставою для відмови в задоволенні заяв №39558 від 26.03.2018 та №41116 від 26.04.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15 стало те, що заявник всупереч приписам ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не довів суду наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.07.2018 було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №42309 від 18.06.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15. Підставою для відмови в даному випадку стало те, що під час розгляду даної заяви суду стало відомо про закриття виконавчого провадження у справі №913/34/15, про що Господарським судом Луганської області було зазначено в ухвалі суду від 04.07.2018.

Проте, 23.07.2018 до Господарського суду Луганської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надійшла вже четверта заява №43351 від 16.07.2018, в якій останній просив суд замінити стягувача у справі №913/34/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.07.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №43351 від 16.07.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15, на підставі ч.3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, залишено без розгляду.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до Господарського суду Луганської області вже з пятою заявою №44459 від 25.09.2018, яка містить ту ж саму вимогу та обґрунтована тими ж підставами, що і попередні заяви.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обовязків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від пяти до пятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №44459 від 25.09.2018, судом встановлено, що вимоги заявника грунтуються на тих же підставах, що були зазначені в заявах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №39558 від 26.03.2018, №41116 від 26.04.2018, №42309 від 18.06.2018, які вже були розглянуті господарським судом та в заяві №43351 від 16.07.20180, яка залишена судом без розгляду. Жодних нових підстав чи нових обставин заявником не зазначено.

Крім того, рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/34/15 на даний час вже виконано, виконавче провадження за наказом №913/34/15 від 22.06.2015 закінчено. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником після закінчення виконавчого провадження не передбачена чинним законодавством.

За таких підстав, повторне звернення заявника до суду з аналогічною заявою на думку суду є зловживанням процесуальними правами з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Частиною 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 43, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №44459 від 25.09.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/34/15 залишити без розгляду.

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 04.10.2018.

Суддя Є.А. Лісовицький