ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1826/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 народний капітал", 03067, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 4, код 20026740
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, 61140, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1
про стягнення 1 565 324,08 грн.
за участю представників:

позивача не зявився

відповідача - ОСОБА_5 згідно ордеру №000038 від 14.08.2018

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ПАТ "ОСОБА_2 народний капітал" (позивач) про стягнення з ФОП ОСОБА_4 (відповідач) частини заборгованості за Кредитним договором №33/15-К від 08.04.2015 року у розмірі 1 565 324,08 грн., а саме:

- частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 - 2017 рік у розмірі 107 000,00 (Сто сім тисяч) гривень 00 копійок;

- частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за січень 2017 року у розмірі 259 991,48 (Двісті пятдесят девять тисяч девятсот девяносто одна) гривня 48 копійок;

- пеню за не погашення заборгованості по кредиту у розмірі 203 907,72 (Двісті три тисячі девятсот сім) гривень 72 копійки;

- пеню за не погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 489 046,38 (Чотириста вісімдесят девять тисяч сорок шість) гривень 38 копійок;

- З % (три) проценти річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 18 913,32 (Вісімнадцять тисяч девятсот тринадцять) гривень 32 копійки;

- 3 % (три) проценти річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 86 365,17 (Вісімдесят шість тисяч триста шістдесят пять) гривень 17 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 66 824,38 (Шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять чотири) гривень 38 копійок.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 06.07.2018 було відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.07.2018 об 11 год. 40 хв.

17.07.2018 позивач звернувся з клопотанням про забезпечення судового засідання в режимі відеоконференцїі, в якому просить суд забезпечити участь його представника у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити господарському суду міста Києва.

Суд, розглянувши вищевказане клопотання, прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, про що було постановлено ухвалу від 18.07.2018.

26.07.2018 представники сторін в підготовче засідання не з'явилися.

В підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 26.07.2018 про продовження строків підготовчого провадження по справі до 03.10.2018. Підготовче засідання відкладено на 28.08.2018.

28.08.2018 відповідачем було подано клопотання (вх. № 24643) відповідно до якого він просить суд :

1. Витребувати у Позивача наступні первинні бухгалтерські документи, які стали підставою нарахування та часткового зменшення поточних та прострочених відсотків по отриманому кредиту:

- Відомість № 1 за відповідними датами, на які зроблені посилання Виконавця 16 в виписці з особливого рахунку Відповідача;

- Розпорядження управління активно-пасивних операцій, за відповідними датами, на які зроблені посилання Виконавця 16 в виписці з особливого рахунку Відповідача.

2. Витребувати у Позивача документи, які ідентифікують Виконавця 16 та підтверджують його повноваження відносно підписаних ним документів, які додані до позовної заяви.

Розглянувши зазначене клопотання суд відмовив в його задоволенні, про що було постановлено ухвалу від 28.08.2018.

В підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 28.08.2018 про відкладення підготовчого засідання на 10.09.2018.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 25998 від 07.09.2018) відповідно до якого заперечує проти вимог позивача та просить суд відмовити в позові.

Представник позивача в підготовче засідання 10.09.2018 не прибув.

На електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (вх. № 1973 від 06.09.2018) про проведення засідання без участі його представника за наявними матеріалами.

Також, на електронну адресу суду позивачем були надіслані додаткові пояснення (вх. № 1975 від 06.09.2018).

Ухвалою суду від 10.09.2018 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 25.09.2018.

14.09.2018 від позивача надійшло клопотання (вх. № 26805) про розгляд справи без участі його представника.

Також позивачем надано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву (вх. № 26804 від 14.09.2018), яку долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника позивача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.09.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 року на підставі заяви ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4 (Додаток 3) між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОСОБА_2 КАПІТАЛ» (надалі - Позивач, Кредитор) та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ- ПІДПРИЄМЦЕМ ОСОБА_4 (надалі - Відповідач, Позичальник) укладено Кредитний договір №33/15-К та відповідні Додаткові угоди № 1 від 24.12.2015 року та № 2 від 10.08.2016 року до Кредитного договору № 33/15-К від 08.04.2015 року.

На підставі письмової заяви Позичальника, відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор з «10» квітня 2015 року надав Позичальнику кредит, а саме надав останньому грошові кошти у загальній сумі 20 000 000,00 (Двадцять мільйонів) гривень 00 копійок (далі - Кредит) на поточну діяльність, що підтверджується меморіальним ордером № /1 від 10.04.2018.

Згідно умов договору Позичальник зобов'язується повністю повернути Кредитору отриманий Кредит до «14» травня 2025 року (включно) та сплачувати 17,00 (Сімнадцять) процентів річних від суми Кредиту у порядку, визначеному цим Договором.

Згідно меморіальних ордерів № 54 від 10.04.2015 та № 55 від 10.04.2015 Відповідач отримані кошти переказав на власний рахунок, відкритий в іншому банку.

19.12.2015 року (вих. №19/12-15) та 10.08.2016 року (вих. №10/08-16) Відповідач звертався до Позивача з клопотанням про встановлення графіку платежів який би йому дозволив своєчасно сплачувати в повному обсязі кредит та нараховані відсотки а також стосовно зменшення відсоткової ставки за користування кредитом та підтвердив свої зобовязання перед Позивачем.

Відповідно до встановленого графіку платежів Відповідач повинен був протягом 2015 - 2016 років здійснити часткове погашення кредиту у розмірі 2 000 000,00 грн. (Два мільйони гривень 00 копійок), а саме протягом 2015 року - 1 000 000,00 (ОСОБА_5 мільйон гривень 00 копійок) та протягом 2016 року - 1 000 000,00 (ОСОБА_5 мільйон гривень 00 копійок).

Згідно п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав йому кредит шляхом переказу необхідної частини коштів з позичкового рахунку №2063 3 301000963/980, відкритого в АТ «НК БАНК» м. Києва, МФО 322432 на поточний рахунок № 2600 2 301000963/980, відкритий в АТ «НК БАНК» м. Києва, МФО 322432 або сплати платіжних документів, наданих Позичальником, безпосередньо з позичкового рахунку.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобовязаний сплачувати Кредитору нараховані за правилами Кредитного договору проценти за ставкою, вказаною в п. 1.1 Кредитного договору, крім випадків, передбачених п.п. 3.2.1, 3.2.2.

Згідно п. 3.4. Кредитного договору проценти за користування Кредитом Позичальник щомісячно сплачує платіжним дорученням на рахунок Кредитора не пізніше останнього робочого дня місяця зі своїх поточних рахунків.

Пунктом 3.6. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязаний до 14 травня 2025 року (включно) погасити Кредит шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, вказаний у п.3.1. цього Договору.

Пунктом 3.8. Кредитного договору передбачено, що погашення (повернення) Кредиту, сплата процентів за користування Кредитом, сплата пені та штрафу відповідно до Кредитного договору здійснюється у наступній послідовності: в першу чергу - погашення простроченої заборгованості за процентами за користування Кредитом; в другу чергу - погашення простроченої заборгованості за Кредитом; в третю чергу - погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами; в четверту чергу - погашення строкової заборгованості за Кредитом; в пяту чергу - погашення заборгованості за пенею та штрафом, що передбачені умовами Кредитного договору.

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору у випадку прострочення сплати процентів за користування Кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення оплати, від несвоєчасно сплаченої суми процентів за кожний календарний день прострочення.

Згідно п. 9.2. Кредитного договору у випадку прострочення погашення суми наданого Кредиту Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення погашення, від несвоєчасно погашеної суми Кредиту за кожний календарний день прострочення.

Пунктом 9.3. Кредитного договору передбачено, що сплата пені та/або штрафу не звільняє Позичальника від виконання зобовязань перед Кредитором, передбачених цим Договором, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 12.1 Кредитного договору у разі невиконання Позичальником зобовязань за цим Договором, погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором проводиться за вибором останнього шляхом звернення стягнення на заставлене майно чи іншим шляхом відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарський кодекс України договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як визначено у ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також 11.08.2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №963/1 про розрахункове обслуговування за допомогою проведення електронних платежів.

Відповідно до п.1.1. Договору «Предметом договору є надання БАНКОМ КЛІЄНТУ можливості здійснення платежів зі своїх рахунків, що знаходяться в БАНКУ за допомогою програмного забезпечення підсистеми онлайновий «Клієнт - Банк» Автоматизованої системи банків «МЕБІУС-Зх» (Надалі система - «Клієнт - Банк»), що дозволяє виконувати створення, шифровку і відправлення в БАНК платіжних документів, а також прийом банківських виписок по рахунках і іншої довідкової інформації, у порядку і на умовах, передбачених даним Договором. Традиційний режим роботи з платіжними документами на паперовій основі не виключається».

Підписавши вищезазначений Договір Відповідач самостійно обрав зручний для себе спосіб обміну з Позивачем документами та підтвердив юридичну чинність такого документообігу (п.2.1. Договору «Сторони визнають юридичну чинність платежів, зроблених за допомогою програмного забезпечення системи «Клієнт - Банк», і їх рівну юридичну силу із платежами, здійсненими з використанням платіжних документів на паперових носіях»).

Також відповідно до розпорядження №33/15-К від 08.04.2015 року (додаток №1 до Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015 р.), у випадку наявності коштів на рахунку Відповідача Позивач мав право здійснювати договірне списання коштів з його рахунку.

Проте, як зазначає Позивач в своїй позовній заяві, щомісячне виконання Відповідачем своїх зобовязань за Кредитним договором №33/15-К від 08.04.2015 р. протягом 2015 року, не викликало у Позивача підозри щодо можливого ухилення від виконання прийнятих на себе зобовязань у майбутньому та наявність можливостей у Відповідача проводити відповідні оплати онлайн за допомогою програмного забезпечення системи «Клієнт - Банк» використовувати таке право у Позивача не було необхідності.

Як зазначає Позивач, та, що не було спростовано Відповідачем належними та допустимими доказами, починаючи з січня 2017 року Відповідач почав порушувати вимоги п. 3.4. та п. 3.6. Кредитного договору, зокрема в частині дотримання графіку платежів щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користуванням.

01.03.2017 року (вих. № 18-16/175) Позивач направив Відповідачу поштовим відправленням (цінним листом), з повідомлення про вручення, вимогу (повідомлення) про сплату простроченої заборгованості у сумі 501 822,50 (Пятсот одна тисяча вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок (Додаток 10) в т.ч.:

- прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік становить 7 000,00 (Сім тисяч) гривень 00 копійок (відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку № 2 до Кредитного Договору).

- прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року (включно) становить 494 822,50 (Чотириста девяносто чотири тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок;

Станом на кінець дня 31 травня 2018 року заборгованість Позичальника складає 25 039 932 (Двадцять пять мільйонів тридцять девять тисяч девятсот тридцять дві) гривні 72 копійки, з якої прострочена заборгованість - 7 032 932,72 (Сім мільйонів тридцять дві тисячі девятсот тридцять дві) гривні 72 копійки, а саме:

- заборгованість по сплаті основної суми кредиту становить 18 007 000,00 (Вісімнадцять мільйонів сім тисяч) гривень 00 копійок;

- прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту становить 1 507 000,00 (ОСОБА_5 мільйон пятсот сім тисяч) гривень 00 копійок;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2018 року становить 4 327 600,12 (Чотири мільйони триста двадцять сім тисяч шістсот) гривень 12 копійок;

- пеня за не погашення заборгованості по кредиту становить 203 907,72 (Двісті три тисячі девятсот сім) гривень 72 копійки;

- пеня за не погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом становить 489 046,38 (Чотириста вісімдесят девять тисяч сорок шість) гривень 38 копійок;

- 3 % (три) проценти річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року становить 18 913,32 (Вісімнадцять тисяч девятсот тринадцять) гривень 32 копійки;

- 3 % (три) проценти річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року становить 86 365,17 (Вісімдесят шість тисяч триста шістдесят пять) гривень 17 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року становить 66 824,38 (Шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять чотири) гривень 38 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року становить 333 275,63 (Триста тридцять три тисячі двісті сімдесят пять) гривень 63 копійки;

В своїй позовній заяві, з наявної заборгованості, Позивач просить суд стягнути з Відповідача:

- частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 - 2017 рік у розмірі 107 000,00 (Сто сім тисяч) гривень 00 копійок;

- частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за січень 2017 року у розмірі 259 991,48 (Двісті пятдесят девять тисяч девятсот девяносто одна) гривня 48 копійок;

- пеню за не погашення заборгованості по кредиту у розмірі 203 907,72 (Двісті три тисячі девятсот сім) гривень 72 копійки;

- пеню за не погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 489 046,38 (Чотириста вісімдесят девять тисяч сорок шість) гривень 38 копійок;

- З % (три) проценти річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 18 913,32 (Вісімнадцять тисяч девятсот тринадцять) гривень 32 копійки;

- 3 % (три) проценти річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 86 365,17 (Вісімдесят шість тисяч триста шістдесят пять) гривень 17 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 66 824,38 (Шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять чотири) гривень 38 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 333 275,63 (Триста тридцять три тисячі двісті сімдесят пять) гривень 63 копійки.

Судом, за допомогою програми ОСОБА_6, перевірено наданий Позивачем розрахунок інфляційних, відсотків, штрафів, пені за Кредитним договором № №33/15-К від 08.04.2015 р. на його вірність та відповідність до умов та даних Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015 р.

Суд зазначає, що надані Позивачем розрахунки відповідають вимогам діючого законодавства та є правомірним.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. І ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Також судом встановлено, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 07.03.2017 року №127-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_2 КАПІТАЛ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 09.03.2017 року №903 «Про початок процедури ліквідації АТ «НК БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_2 КАПІТАЛ» з 09.03.2017 р. до 08.03.2019 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «НК БАНК» ОСОБА_7 з делегуванням всіх повноважень ліквідатора, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що Позивачем були внесені записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримані відповідні підтвердження у вигляді Виписки та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основною метою уповноваженої особи Фонду при здійсненні тимчасової адміністрації/ліквідації є захист прав і законних інтересів вкладників банку, забезпечення ефективної процедури ліквідації.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку покладено обовязок зі збереження майна та активів банку.

У січні 2017 року поточний рахунок Відповідача у АТ «НК БАНК» було закрито, однак відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України відсутні обмеження щодо кількості поточних рахунків, які можуть бути відкриті клієнтами в різних банківських установах. Тому Відповідач без всіляких обмежень мав можливість (та зобовязаний був) своєчасно сплачувати свою заборгованість перед Позивачем з іншого свого поточного рахунку відкритого у будь-якій банківській установі.

Стосовно заперечень Відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище Відповідач 19.12.2015 року сам звертався до Позивача з клопотанням про встановлення графіку платежів, який би йому дозволив своєчасно сплачувати в повному обсязі кредит чим підтвердив свої зобовязання перед Позивачем.

Додатковою угодою №1 від 24.12.2015 року до Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015 року сторонами було внесено зміни до Додатку №2 до Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015 року, а саме Графіку платежів по Кредитному договору №33/15-К від 08.04.2015 року. Відповідно до зазначеного графіку платежів Відповідач повинен був протягом 2015 - 2017 років здійснити часткове погашення кредиту у розмірі 3 500 000,00 грн., а саме протягом 2015 року - 1 000 000,00 гривень, протягом 2016 року - 1 000 000,00 гривень та протягом 2017 року - 1 500 000,00 гривень, що в свою чергу спростовує твердження Відповідача про впевненість на 100%, що він повністю розрахувався з Позивачем за Кредитним договором №33/15-К від 08.04.2015 р.

Відповідно до наданих копій платіжних доручень (а.с. 61-64) №70 від 29.05.2015 року на суму 149 000,00 грн., №83 від 01.07.2015 року на суму 140 000,00 грн., №91 від 31.07.2015 року на суму 145 000,00 грн., №99 від 31.08.2015 року на суму 140 000,00 грн., №107 від 30.09.2015 року на суму 140 000,00 грн., №117 від 30.102.2015 року на суму 135 000,00 грн., №122 від 30.11.2015 року на суму 151000,00 грн., №134 від 16.01.2016 року на суму 148 000.00 грн. та №5 від 04.04.2016 року на суму 845 000,00 грн. на часткове погашення кредиту загальною сумою 1 993 000,00 гривні.

Що ж стосується закриття поточного рахунку Відповідача у АТ «НК БАНК», то чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України відсутні обмеження щодо кількості таких рахунків, які можуть бути відкриті клієнтам. Тому Відповідач без всіляких обмежень мав можливість (та зобовязаний був) своєчасно сплачувати свою заборгованість перед Позивачем з іншого свого поточного рахунку відкритого у будь - якій банківській установі.

Крім того, Відповідачем, зі свого боку, не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором.

Стосовно заперечень Відповідача відносно того, що Позивачем не було надано правильно оформлених документів, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 р. за №559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є перинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон) банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до ст. 49 Закону банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Відповідно до ст. 68 Закону банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до ст. 71 Закону кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідачу, як клієнту банку, були відкриті відповідні рахунки для обліку операцій, повязаних з обслуговуванням Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015р. рух по яких був відображений у відповідних виписках наданих у вигляді додатків до позовної заяви.

Позивач зазначає, що за результатами планових перевірок, проведених відповідними контролюючими органами (Державною фіскальною службою та Національним банком України) у 2015-2016 році порушень у Позивача не виявлено.

З огляду на наведене, меморіальні ордери та банківські виписки по рахунку ФОП ОСОБА_4 є належними доказами в розумінні ст. ст. 76 ГПК України, то підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та не виконання останнім своїх грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором.

Крім того, як зазначалося вище 11.08.2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №963/1 про розрахункове обслуговування за допомогою проведення електронних платежів.

Відповідно до п.1.1. Договору «Предметом договору є надання БАНКОМ КЛІЄНТУ можливості здійснення платежів зі своїх рахунків, що знаходяться в БАНКУ за допомогою програмного забезпечення підсистеми онлайновий «Клієнт - Банк» Автоматизованої системи банків «МЕБІУС-Зх» (Надалі система - «Клієнт - Банк»), що дозволяє виконувати створення, шифровку і відправлення в БАНК платіжних документів, а також прийом банківських виписок по рахунках і іншої довідкової інформації, у порядку і на умовах, передбачених даним Договором. Традиційний режим роботи з платіжними документами на паперовій основі не виключається».

Підписавши вищезазначений Договір Відповідач самостійно обрав зручний для себе спосіб обміну з Позивачем документами та підтвердив юридичну чинність такого документообігу (п.2.1. Договору «Сторони визнають юридичну чинність платежів, зроблених за допомогою програмного забезпечення системи «Клієнт - Банк», і їх рівну юридичну силу із платежами, здійсненими з використанням платіжних документів на паперових носіях»).

Також відповідно до розпорядження №33/15-К від 08.04.2015 року (додаток №1 до Кредитного договору №33/15-К від 08.04.2015 р.), у випадку наявності коштів на рахунку Відповідача Позивач мав право здійснювати договірне списання коштів з його рахунку.

Здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку Позичальника, як зазначає Відповідач, Позивач саме має право, а не обов'язок і у випадку наявності коштів на цьому рахунку.

Відповідно до п.4.1.4. Договору «При підозрі про несанкційований використання код електронного підпису КЛІЄНТА чи проведенні платежів не уповноваженою на те особою, негайно сповістити про це БАНК по голосовому звязку з обовязковим підтвердженням на паперовому носії».

Як зазначає позивач, та що не спростовано відповідачем, за період дії Договору жодного сповіщення про такі платежі до Позивача не надходило.

Відповідно до п. 2 Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів затверджений наказом Мінфіну від 18.08.2015 р. № 721 «Цей Порядок визначає послідовність дій банків та інших фінансових установ при наданні повідомлень про відкриття або закриття рахунків (далі - Повідомлення) платників податків - юридичних осіб, у тому числі відкритих через їх відокремлені підрозділи, та самозайнятих фізичних осіб (далі - платники податків) до контролюючих органів, в яких обліковуються платники податків, та відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків на облік» та не має відношення до виконання Відповідачем прийнятих на себе зобовязань за Кредитним договором №33/15-К від 08.04.2015 р.

Таким чином, заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не є такими, що спростовують обставини, викладені Позивачем в обгрунтування своїх вимог.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 народний капітал" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (61140, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 народний капітал" (03067, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 4, код 20026740) частину заборгованості за Кредитним договором №33/15-К від 08.04.2015 року у розмірі 1 565 324,08 грн., а саме:

- частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 - 2017 рік у розмірі 107 000,00 (Сто сім тисяч) гривень 00 копійок;

- частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за січень 2017 року у розмірі 259 991,48 (Двісті пятдесят девять тисяч девятсот девяносто одна) гривня 48 копійок;

- пеню за не погашення заборгованості по кредиту у розмірі 203 907,72 (Двісті три тисячі девятсот сім) гривень 72 копійки;

- пеню за не погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 489 046,38 (Чотириста вісімдесят девять тисяч сорок шість) гривень 38 копійок;

- З % (три) проценти річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 18 913,32 (Вісімнадцять тисяч девятсот тринадцять) гривень 32 копійки;

- 3 % (три) проценти річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 86 365,17 (Вісімдесят шість тисяч триста шістдесят пять) гривень 17 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 66 824,38 (Шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять чотири) гривень 38 копійок;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.01.2017 по 31 травня 2018 року у розмірі 333 275,63 (Триста тридцять три тисячі двісті сімдесят пять) гривень 63 копійки.

Витрати по сплаті судового збору покласти на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_4.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (61140, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 народний капітал" (03067, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 4, код 20026740) 23 479,87 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_2 народний капітал" (03067, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 4, код 20026740).

Відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (61140, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1).

Повне рішення складено 03.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_1