ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1336/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.05.2018;

від відповідача-1: ОСОБА_2,довіреність № 156 від 22.12.2017;

від відповідача-2 представник в судове засідання не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року, постановлену суддею Новіковою Р.Г., повний текст якої підписаний 03.08.2018, у справі № 904/1336/17

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Новомосковський Трубний Завод", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 13 076 262,63 доларів США та 121 766 779,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 у справі №904/1336/17 (суддя Новікова Р.Г.) задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" про призначення судової економічної експертизи; призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17); на вирішення експертів поставлений ряд питань згідно переліку; витрати з проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" м. Нікополь; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" м. Нікополь забезпечити повну та своєчасну оплату експертизи; на час проведення експертизи зупинено провадження у справі №904/1336/17.

Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Сбербанк", м.Київ звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 про призначення експертизи у справі №904/1336/17, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті; стягнути з обох відповідачів сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції порушені вимоги ст.236 ГПК України, оскільки в оскаржуваній ухвалі не зазначено в чому саме полягає необхідність у спеціальних знаннях для призначення експертизи та неможливість встановити фактичні дані, з урахуванням предмету позову, а отже, і вирішити спір по суті самостійно. Також скаржник зауважив, що Відповідачем не надано суду власного контррозрахунку вимог.

На думку скаржника, призначення експертизи призводить до затягування розгляду справи, розумності строків такого розгляду, всупереч гарантіям, визначеним ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, тим більш, що провадження по справі порушено 16.02.2017 й до цього часу відповідачем-1 оскаржувались до судів апеляційної та касаційної інстанції різні процесуальні документи, що, в свою чергу, відтермінувало розгляд справи по суті та винесення остаточного рішення у справі. Також призначення експертизи несе додаткові фінансові витрати для сторін.

Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін. Вважає, що доводи скарги є безпідставними, оскільки судом наводяться підстави для призначення експертизи у справі; крім того, експертиза у справі призначена обґрунтована, оскільки справа в суді першої інстанції перебувала на стадії підготовчого провадження; в судових засіданнях 19.06.2018, 17.07.2018 та 30.07.2018 судом першої інстанції наголошувалось, що у справі відсутні докази про рух грошових коштів; натомість Позивачем надані документи про рух грошових коштів за іншим кредитним договором, вірні виписки надані лише після 30.07.2018. Крім того, Відповідач-1 наголошує, що за відсутності вказаних документів позовні вимоги банку фактично не доведені та свідчать про неможливість з боку позивача довести наявність предмету позову.

Доводи скаржника про додаткові витрати сторін спростовуються тим фактом, що у клопотанні про призначення експертизи Відповідач-1 наголошував, що готовий сплатити вказані витрати самостійно.

Також Відповідач-1 зауважує, що розрахунок Позивача є спірним, оскільки Позивачем необґрунтовано підвищена процентна ставка за користування кредитом; у своїх запереченнях Позивач сам вказував, що підвищення процентної ставки на 1 процентний пункт відбулось з 11.04.2017, внаслідок невиконання Відповідачем-1 вимоги, але у розрахунку позовних вимог підвищена процента ставки застосована вже з 01.04.2015; при цьому, застосуванню підвищеної процентної ставки має передувати письмове повідомлення позичальника, якого Позивачем не додано ні до позову, ні до заяви про збільшення позовних вимог; договором про внесення змін до кредитного договору від 18.12.2015 сторонами був зафіксований розмір заборгованості по процентам та визначені дати сплати цієї заборгованості, тому незрозумілим є нарахування цих процентів за користування кредитом по кожному траншу за періоди з 01.04.2015 та 01.05.2015 по 17.12.2015 (дата, що передує укладенню договору про внесення змін). Також є питання стосовно нарахування пені, оскільки є незрозумілою дата 04.06.2016, з якої Позивач став нараховувати пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією; відповідно до п.10.2 кредитного договору нарахування пені починається з першого дня прострочення виконання зобов`язання, але при цьому позивач не надає документів на підтвердження виникнення заборгованості саме з цієї дати; також є незрозумілою початкова сума нарахування пені 56 833,33 долари США та логіка її збільшення до 363 411,61 долари США, в подальшому до 418 411,61 долари США.

Відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, правом надання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався. Як не скористався правом участі у судовому засіданні, передбаченим ст.42 ГПК України; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду (а.с.108, т.6).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 року (колегія суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий, доповідач), ОСОБА_5, ОСОБА_6П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року у справі № 904/1336/17 та призначено до розгляду на 17.09.2018 року.

11.09.2018 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.09.2018 (колегія суддів Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), ОСОБА_5, ОСОБА_7Г.) вказане клопотання задоволено, вирішено проводити судове засідання 17.09.2018 в режимі відеоконференції з Господарським судом Київської області.

При цьому слід зазначити, що зміна складу колегії суддів відбулась на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018, згідно розпорядження керівника апарату суду, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії суддів Широбокової Л.П.

В судовому засіданні 17.09.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

07.02.2017 Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" (Відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Новомосковський Трубний Завод" (Відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитною лінією в розмірі 11 000 000 доларів США 00 центів; заборгованості по процентах за користування кредитною лінією в розмірі 1 436 734 долари США 83 центи; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією в розмірі 41 511 882грн. 97 коп., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією в розмірі 5 209 212 грн.70 коп. (а.с.3-9, т.1).

В обґрунтування заявлених вимог Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" посилається на порушення Відповідачем-1 умов договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 та договору від 18.12.2015 про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 та порушення Відповідачем-2 умов договору поруки №1 від 18.12.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 порушено провадження у цій справі та призначене судове засідання на 01.03.2017 (а.с.1, т.1).

27.02.2017 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" та Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Новомосковський Трубний Завод". Крім того, позивач за зустрічним позовом заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічного позову з посиланням на положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", який ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 по справі №904/1336/17 повернутий заявнику без розгляду (а.с.76-77, 78-79, т.1).

В подальшому розгляд справи неодноразово зупинявся та поновлювався в зв`язку з оскарженням в апеляційному та касаційному порядку різних процесуальних документів.

18.12.2017 Позивачем до Господарського суду Дніпропетровської області подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив стягнути з ТОВ "ОСОБА_3 Тьюб" та ПАТ "ОСОБА_3 Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь ПАТ "Сбербанк" 13 076 262,63 долари США та 121 766 779,19 грн, з яких: 11000000 долари США заборгованість за кредитною лінією, 2 076 262,63 долари США заборгованість по процентах за користування кредитною лінією, 106 479 222,39 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, 15 287 556,80 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією (а.с.94-97, т.2).

Ухвалою від 04.06.2018 поновлено провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання; судове засідання призначено на 19.06.2018 (а.с.152-153, т.2).

11.06.2018 позивачем подана до Господарського суду Дніпропетровської області заява про заміну найменування з ПАТ "Сбербанк" на Акціонерне товариство "Сбербанк" (а.с.155-156, т.2).

Також 11.06.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області Відповідачем-1 подано клопотання про призначення судової експертизи у справі, яку слід доручити фахівцям Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_8, яке обґрунтоване складністю та недостатньою докладністю розрахунків, необхідністю застосування спеціальних економічних знань для роз`яснення питань вірності розрахунків, вказано, що є незрозумілим нарахуванням Позивачем суми пені та відсотків, які наведені у розрахунку до позову та до заяви про збільшення позовних вимог, відсутністю даних, яким чином здійснений розрахунок, для його перевірки, незрозумілістю періодів нарахування, враховуючи умови договору, (а.с.1-6, т.3).

Ухвалою господарського суду від 19.06.2018 замінено найменування Позивача у справі на Акціонерне товариство "Сбербанк"; продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів; оголошено перерву у судовому засіданні до 17.07.2018; задоволено клопотання Позивача про участь представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.15-16, т.3).

В подальшому підготовче засідання відкладено на 30.07.2018 (а.с.49-50, т.3).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17) (а.с.6-9, т.6)).

На розгляд експерту поставлено наступні питання:

Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" (зі сплати процентів за користування кредитною лінією, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією (т.2, а.с. 102-118)) перед позивачем - АТ "Сбербанк" умовам укладеного між вказаними сторонами договору про відкриття кредитної ліні №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

Чи відповідає метод нарахування банком процентів за користування кредитною лінією, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за договором про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 вимогам Положення про кредитування АТ "Сбербанк"?

Чи відповідає розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією умовам договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року та вимогам діючого законодавства з урахуванням фактичних дат виникнення та погашення заборгованості?

Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок заборгованості зі сплати процентів за користування кредитною лінією відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" (т.2, а.с. 102-118) за договором про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року?

Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок заборгованості пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" (т.2, а.с. 102-118) за договором про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року?

Чи підтверджується документально та арифметично розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" (т.2, а.с. 102-118) за договором про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року з урахуванням договору від 18.12.2015 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року?

Витрати з проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" м. Нікополь; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" м. Нікополь забезпечити повну та своєчасну оплату експертизи;

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі № 904/1336/17.

Вказаний процесуальний документ і є предметом апеляційного оскарження.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, господарський суд першої інстанції виходив з правової природи та тривалості спірних відносин, зокрема, обсягів та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також фактичних обсягів основної заборгованості, за порушення строків повернення якої також нарахована пеня, крім того, судом вказано, що в даних відносинах є необхідним застосування відповідних методів та методик здійснення банківських розрахунків та застосування відповідних процентних ставок за користування кредитом, що не може бути здійснено судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В силу приписів п. 8 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання, зокрема, про призначення експертизи.

Предметом позовних вимог є солідарне стягнення з відповідачів заборгованості відповідача 1 за договором про відкриття кредитної лінії №05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012р. (з урахуванням договору про внесення змін від 18.12.2015р.) в розмірі 13 076 262,63 долари США та 121 766 779,19 грн, з яких: 11000000 долари США заборгованість за кредитною лінією, 2 076 262,63 долари США заборгованість по процентах за користування кредитною лінією, 106 479 222,39 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, 15 287 556,80 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією, що виникла внаслідок порушення умов вказаного правочину в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що і стало підставою для предявлення позову.

Таким чином, обставини щодо фактичного розміру заборгованості по тілу кредиту та по сплаті процентів за користування кредитними коштами, а також перевірка відповідності наведеного заявником розрахунку відсотків за спірним кредитним правочином входять до предмету доказування по справі.

Отже, для з'ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі №904/1336/17, з огляду на правову природу спірних правовідносин та складну методику розрахунку (яка включає в себе здійснення декількох розрахункових маніпуляцій по кожній сумі, враховуючи переведення суми заборгованості пені по тілу кредиту та пені по відсоткам у гривню станом на кожний день заборгованості, відсутність даних щодо курсу валют на кожний день та взагалі відсутність у суду спеціальної програми, тобто технічної можливості, для здійснення такого розрахунку), є необхідним застосування відповідних методів та методик здійснення банківських розрахунків та застосування відповідних процентних ставок за користування кредитом, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Доводи заявника апеляційної скарги, що поставлені судом перед експертами питання не вимагають спеціальних досліджень, та їх вирішення віднесено до компетенції суду, не спростовують висновків господарського суду щодо необхідності для встановлення обставин, які входять до предмету доказування у справі, застосування спеціальних знань та призначення судової експертизи.

Відповідно до п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

При цьому, в силу ст. 99 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Оскільки позивач не надав суду першої інстанції обґрунтованого розрахунку заборгованості із зазначенням порядку та формул нарахування, а відповідач не надав власного контррозрахунку заборгованості, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення експертизи, оскільки лише розрахунок заборгованості не є належним доказом існування боргу саме в зазначеній позивачем сумі без доведення механізму нарахування.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизи документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування банку?

З огляду на викладене, господарський суд дійшов правильного висновку про наявність умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, для призначення у справі судової експертизи для визначення дійсної заборгованості позичальника за кредитним договором № 05-В/12/14/ЮО від 16.08.2012 року (з урахуванням змін до нього) та встановлення обґрунтованості заявлених до стягнення сум.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що призначення експертизи призводить до затягування розгляду справи всупереч ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з огляду на таке.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об'єктивним дослідженням обставин та доказів. З огляду на викладене призначення експертизи у справі не є затягуванням розгляду справи, оскільки призначення експертизи у даній справі спрямоване на встановлення доказів, які мають значення для вирішення даного спору, і не свідчить про затягування розгляду справи.

Посилання Позивача на тривалий час розгляду справи у зв`язку з оскарженням Відповідачем-1 різних процесуальних документів, не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки згідно норм чинного Господарського процесуального кодексу України сторони є рівними учасниками судового процесу перед законом та судом (п.2 ч.3 ст2 ГПК України) та мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.13 ГАПК України), зокрема, як позивачу, так і відповідачу, гарантується право на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, якщо така можливість оскарження встановлена Кодексом. Будь-яких процесуальних документів стосовно визнання зловживанням процесуальними правами Відповідачем матеріали справи не містять.

Також колегією суддів не беруться до уваги доводи скарги про відсутність у справі контррозрахунку позовних вимог, з огляду на те, що самим Відповідачем-1 зазначалось про неможливість здійснення такого розрахунку, в зв`язку з відсутністю у справі повідомлень про застосування до боржника підвищеної процентної ставки, а отже, неможливістю встановити вірні періоди такої заборгованості та неможливості встановити правильність початкової суми пені з якої обчислювались відсотки за користування кредитом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленим пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликано настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, що зумовлює зупинення провадження у справі.

Вказаною нормою ГПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом ст.236 ГПК України, не зазначення в ухвалі суду в чому саме полягає необхідність у спеціальних знаннях для призначення експертизи спростовується змістом самої ухвали суду від 30.07.2018, тому не приймаються судом апеляційної інстанції.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 2010 року по справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) зазначив наступне: "Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ) справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року)".

В той же час, обовязковою умовою винесення обґрунтованого рішення є дослідження обставин, які входять до предмета доказування, в даному випадку обставини щодо фактичного розміру заборгованості по тілу кредиту та по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Також, важливим аспектом є розумність тривалості провадження, що повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявників (див. рішення у справі "Фрідлендер проти Франції" (Frydlender v. France) [ВП], №30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII).

Аналогічне твердження висловив Верховний Суд України у ОСОБА_6 від 25.01.2006 №1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ" визначив критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, які є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних): 1) складність справи; 2) поведінка заявника; 3) поведінка органів державної влади (насамперед суду).

З урахуванням вищезазначених обставин (складність справи, важливість предмета спору для позивача (розмір заборгованості становить 13 076 262,63 долари США та 121 766 779,19 грн)), колегія суддів вважає обґрунтованими висновки господарського суду першої інстанції як про призначення судової економічної експертизи, так і зупинення провадження у справі, з огляду на наявність сумнівів щодо правильності здійсненого розрахунку заборгованості, на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, у тому числі на відповідність умовам кредитного договору, що потребують спеціальних економічних знань, а також, зважаючи на дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, адже висновок експерта у даній справі не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року у справі № 904/1336/17 - залишити без змін.

Судові витрати по справі Акціонерного товариства "Сбербанк" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.09.2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін