ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018

Справа № 910/23200/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРХНІЙ ВАЛ, будинок 72)

до

про

Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» (105064, Росія, м. Москва, вул. Стара Басманна, буд. 12, будівля 1)

стягнення заборгованості у розмірі 3 624 614,46 російських рублів, що еквівалентно 1 719 843,32 грн.

Представники:

від Позивача:                    не з’явились;

від Відповідача:          не з’явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 3 624 614,46 російських рублів, що еквівалентно 1 719 843,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов’язань з оплати наданих послуг за Договором транспортно – експедиторського обслуговування №ДД/УМ-732/12 від 29.12.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» до Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» про стягнення заборгованості у розмірі 3 624 614,46 російських рублів, що еквівалентно 1 719 843,32 грн. залишено без руху.

05.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі №910/23200/17, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.04.2018 року, у разі неотримання Господарським судом міста Києва повідомлення про виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання або нез’явлення в судове засідання 18.04.2018 року представника Відповідача, розгляд справи призначено на 20.06.2018 року, зупинено провадження у справі №910/23200/17 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року поновлено провадження у справі № 910/23200/17.

В підготовче засідання 20.06.2018 року представники Сторін не з’явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 26.01.2018 року, 05.02.2018 року уповноваженим представникам Сторін ухвали суду від 22.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу №910/23200/17 до судового розгляду по суті, розгляд справи по суті призначено на 19.09.2018 року, зупинено провадження у справі №910/23200/17 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

19.09.2018 року судове засідання не відбулось у зв’язку із перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року поновлено провадження у справі № 910/23200/17, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2018 року.

27.09.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника Позивача.

В судове засідання 27 вересня 2018 року представники Сторін не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується надісланням телефонограми на адресу Позивача, поверненням на адресу суду повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі підприємства Відповідача. Також Позивач подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника Позивача, яка розглянута та задоволена Судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Сторін не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 вересня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

29.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (Виконавець) та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» (Замовник) було укладено Договір на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12, відповідно до умов якого він регулює взаємовідносини сторні, пов’язані з наданням Виконавцем послуг по організації та супроводженню, в тому числі диспетчерського контролю, залізничних перевезень вантажів Замовника або третіх осіб, які перевозяться за територією України, які ввозяться у митному режимі імпорту на територію України, покладених під митний режим міжнародного митного транзиту по території України у вагонах Виконавця. (а.с.13-27)

Згідно з п.5.3 Договору всі рахунки підлягають оплаті протягом 5 банківських днів з дати їх виставлення, переданих Замовнику шляхом факсимільного зв’язку та/або електронною поштою.

Відповідно до п.5.5 Договору датою надання послуг є дата розкредитування перевізного документу на станції призначення, яка визначається: на території Російської Федерації за даними, зазначеними в електронному комплекті документів у системі «ЕТРАН» ВАТ «РЖД»; за межами території Російської Федерації на підставі інформаційних звітів експедиторів та/або інформаційних джерел, які є у Виконавця.

Валюта договору – рублі РФ, всі платежі по договору здійснюються в рублях РФ. (п.5.9 Договору)

Сторонами неодноразово вносились зміни до Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року шляхом укладення додаткових угод. (а.с.28-40)

Так, Додатковою угодою №2015/2 від 06.04.2015 року до Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Сторони визначили, що всі спори та розбіжності з вказаного Договору, вирішуються шляхом переговорів. У випадку, якщо шляхом переговорів Сторони не змогли досягти згоди. всі спори та розбіжності підлягають розгляду у Господарському суді міста Києва, у випадку, якщо позивачем виступає Виконавець; в Арбітражному суді міста Москви, у випадку, якщо позивачем виступає Замовник. (а.с.33)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Позивач надав послуги, а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №48 від 30.06.2017 року на суму 192330, 63 рос. рубл., №49 від 30.06.2017 року на суму 177118,31 рос. рубл., №50 від 30.06.2017 року на суму 37 186,19 рос. рубл., №51 від 30.06.2017 року на суму 2376220,49 рос. рубл., №52 від 30.06.2017 року на суму 1239216 рос. рубл., №53 від 30.06.2017 року на суму 1169554,96 рос. рубл., №54 від 30.06.2017 року на суму 9177,97 рос. рубл., а загалом на суму в розмірі 5200804,55 російських рублів. (а.с.41-47)

Крім того, на виконання умов Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Позивач виставив Відповідачу рахунки – фактури на оплату №62 від 30.06.2017 року на суму 192330,63 рос. рубл., №63 від 30.06.2017 року на суму 177118,31 рос. рубл., №64 від 30.06.2017 року на суму 37 186,19 рос. рубл., №65 від 30.06.2017 року на суму 2376220,49 рос. рубл., №66 від 30.06.2017 року на суму 1239216 рос. рубл., №67 від 30.06.2017 року на суму 1169554,96 рос. рубл., №68 від 30.06.2017 року на суму 9177,97 рос. рубл. (а.с.50-57)

13.12.2017 року Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» здійснено оплату за Договором на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року на суму в розмірі 1575190,09 рос. рубл., що підтверджується випискою по рахунку Позивача. (а.с.61)

07.12.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №Ю-734 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 5200804,55 рос. рубл. (а.с.58-59)

У відповідь на яку Відповідач листом №АО_ИФ/10-686/17 від 12.12.2017 року визнав наявність заборгованості та просив скорегувати строки оплати. (а.с.60)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» становить 3 624 614 російських рублів 46 коп., що еквівалентно 1 719 843грн. 32 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Позивач надав послуги, а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №48 від 30.06.2017 року на суму 192330, 63 рос. рубл., №49 від 30.06.2017 року на суму 177118,31 рос. рубл., №50 від 30.06.2017 року на суму 37 186,19 рос. рубл., №51 від 30.06.2017 року на суму 2376220,49 рос. рубл., №52 від 30.06.2017 року на суму 1239216 рос. рубл., №53 від 30.06.2017 року на суму 1169554,96 рос. рубл., №54 від 30.06.2017 року на суму 9177,97 рос. рубл., а загалом на суму в розмірі 5200804,55 російських рублів. (а.с.41-47)

Крім того, на виконання умов Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Позивач виставив Відповідачу рахунки – фактури на оплату №62 від 30.06.2017 року на суму 192330,63 рос. рубл., №63 від 30.06.2017 року на суму 177118,31 рос. рубл., №64 від 30.06.2017 року на суму 37 186,19 рос. рубл., №65 від 30.06.2017 року на суму 2376220,49 рос. рубл., №66 від 30.06.2017 року на суму 1239216 рос. рубл., №67 від 30.06.2017 року на суму 1169554,96 рос. рубл., №68 від 30.06.2017 року на суму 9177,97 рос. рубл. (а.с.50-57)

13.12.2017 року Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» здійснено оплату за Договором на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року на суму в розмірі 1575190,09 рос. рубл., що підтверджується випискою по рахунку Позивача. (а.с.61)

Згідно з п.5.3 Договору всі рахунки підлягають оплаті протягом 5 банківських днів з дати їх виставлення, переданих Замовнику шляхом факсимільного зв’язку та/або електронною поштою.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що строк для здійснення оплати за надані послуги на підставі Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року на момент вирішення спору настав.

Таким чином, заборгованість Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» за Договором на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року становить 3 624 614 російських рублів 46 копійок.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 – 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження оплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» в розмірі 3 624 614 російських рублів 46 копійок.

При цьому, Суд звертає увагу, що Додатковою угодою №2015/2 від 06.04.2015 року до Договору на транспортно – експедиційне обслуговування №ДД/УМ – 732/12 від 29.12.2012 року Сторони визначили, що всі спори та розбіжності з вказаного Договору, вирішуються шляхом переговорів. У випадку, якщо шляхом переговорів Сторони не змогли досягти згоди. всі спори та розбіжності підлягають розгляду у Господарському суді міста Києва, у випадку, якщо позивачем виступає Виконавець; в Арбітражному суді міста Москви, у випадку, якщо позивачем виступає Замовник. (а.с.33)

Відповідно до статті 129 Господарського кодексу України іноземці та особи без громадянства при здійсненні господарської діяльності в Україні користуються такими самими правами і мають такі самі обов'язки, як і громадяни України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами. Іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, пунктом першим частини першої статті 76 Закону України “Про міжнародне приватне право” встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з пунктом другим статті 4 Угоди “Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності” (дата підписання Україною: 20.03.1992; дата ратифікації: 19.12.1992; дата набуття чинності для України: 19.12.1992) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду. При наявності такої угоди суд іншої держави - учасниці Співдружності припиняє виробництво у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору поставки, не здійснив оплату вартості наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3 624 614 російських рублів 46 копійок - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні»- задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» (105064, Росія, м. Москва, вул. Стара Басманна, буд. 12, будівля 1, ОДРН 856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРХНІЙ ВАЛ, будинок 72, Ідентифікаційний код юридичної особи 35839738) заборгованість у розмірі 3 624 614 (три мільйони шістсот двадцять чотири тисячі шістсот чотирнадцять) російських рублів 46 (сорок шість) копійок, що еквівалентно 1 719 843,32 грн., та судовий збір у розмірі 25 797 (двадцять п’ять тисяч сімсот дев’яносто сім) коп. 65 (шістдесят п’ять) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 жовтня 2018 року.

Суддя                                                                                          О.В. Чинчин