РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2018 р.Справа № 910/4573/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто - страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про стягнення 35 691,54 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Просто - страхування" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (надалі - відповідач) про стягнення 35 691,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у відповідача обов'язку сплатити позивачу в порядку регресу суму страхового відшкодування.

Ухвалою від 25.04.2018 р., відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 12.07.2018 р. постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 01.08.2018 р.; та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Протокольною ухвалою від 01.08.2018 р. відкладено підготовче засідання на 15.08.2018 р.

Протокольною ухвалою від 15.08.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2018 р.

У судове засідання 12.09.2018 р. з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляд справи, розгляд даної справи належить здійснити за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.09.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.05.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування", як страховиком, та ОСОБА_1, як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту PKS.light №1700004, за яким застраховано транспортний засіб "Daewoo Matiz", державний номерний знак НОМЕР_1.

21.06.2017 р. у м. Бровари сталась Дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Daewoo Matiz", державний номерний знак державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2; та транспортного засобу "ЗАЗ-Daewoo", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2017 р. у справі №361/3782/17.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Daewoo Matiz", державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, власнику вказаного транспортного засобу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до Звіту №121536 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, становить 37 781,19 грн.

Відповідно до рахунку № УКК3010903/0 від 05.07.2017 р., вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3, склала 36 191,54 грн.

На підставі заяви страхувальника та страхового акту № 121536 від 11.07.2017 p., позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 36 191,54 грн., за платіжним дорученням №12698 від 12.07.2017 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль "ЗАЗ-Daewoo", державний номерний знак НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований відповідачем за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 2220923.

Зазначеним Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., франшиза - 500 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" зобов'язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суми фактично виплаченого страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи відповідача, у загальному розмірі 35 691,54 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проте із поданих клопотань вбачається, що останній вважає необґрунтованим розмір суми страхового відшкодування.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в сукупності, суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування суми матеріального збитку, завданого у результаті ДТП, який визначено у Звіті №121536 про визначення вартості матеріального збитку.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ) 35 691 (тридцять п'ять тисяч шістсот дев'яносто одну) грн. 54 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.10.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна