ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018р. справа №905/715/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача ОСОБА_5 (адвокат, договір про надання правової допомоги від 07.08.2018р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с.Новоселидівка Мар'їнського району Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 02.07.2018р. (повний текст підписано 03.07.2018р.) у м. Харкові
у справі №905/715/18 (суддя Величко Н.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7», м.Синельникове Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с.Новоселидівка Мар'їнського району Донецької області
про стягнення 443643,11грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7», м.Синельникове Дніпропетровської області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с.Новоселидівка Донецької області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 443643,11грн., у тому числі:

- 295762,07грн. заборгованості з оплати наданих послуг та виконаних Позивачем робіт за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р.;

- 147881,04грн. штрафу за несвоєчасне здійснення оплати вартості наданих послуг та виконаних робіт за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.05.2018р. відкрито провадження у справі №905/715/18, та визначено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.07.2018р. (повний текст підписано 03.07.2018р.) у справі №905/715/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7» задоволені в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх обовязків зі своєчасної оплати вартості виконаних Позивачем робіт та наданих послуг за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р., що зумовило правомірність нарахування штрафу в розмірі 50% від вартості більш ніж на 30 календарних днів неоплачених робіт/послуг.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2018р. у справі №905/715/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, покласти на Позивача витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- невідповідність висновків місцевого суду обставинам справи щодо доведеності факту проведення Позивачем ремонту автомобіля та відповідності такого ремонту вимогам щодо якості, оскільки Позивачем не було надано жодних підтверджуючих документів про направлення та отримання Відповідачем рахунків, що свідчить про відсутність первинної бухгалтерської документації для оплати виконаних послуг, як і відсутні в матеріалах справи податкові накладні, на які посилається суд в оскаржуваному рішенні;

- залишення судом поза увагою проведення Позивачем неякісних робіт, оскільки відсутність в матеріалах справи гарантійного зобовязання Позивача стосовно виконаних робіт за формою встановленою у Додатку №4 до Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України №615 від 28.11.2014р., порушує п.7.6 укладеного договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р.;

- залишення поза увагою наданих Відповідачем доказів, зокрема акт огляду дорожньо-транспортного засобу №1155 від 16.11.2017р., яким було виявлено несправності автомобіля, що ремонтувався за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р, що є порушенням ст.86, ч.ч.1, 5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України та свідчить разом з вищезазначеним, що роботи/послуги надано Позивачем неякісно та вони не відповідають стандартам якості ДСТУ 2322-93 та умовам укладеного договору.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7», в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує:

- наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначаючи, що Відповідач не звертався до Позивача з приводу будь-яких недоліків виконаних робіт чи гарантійних умов, які не передбачені ані главою 63 Цивільного кодексу України, ані умовами укладеного договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р.;

- зазначаючи, що посилання апелянта на проведення Позивачем неякісних робіт є безпідставним, оскільки жодних доказів останнім (що автомобіль експлуатувався належним чином/автомобіль потребував ремонту саме тих агрегатів, які ремонтував сам Позивач) до матеріалів справи не надано.

Окрім того, Позивач зазначає, що всі документи, які були витребувані судом першої інстанції, надавалися його представником.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. Відповідно до ч.1 ст.253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

9. Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, утому числі Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

10. Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць),та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Наразі, відповідної публікації про початок роботи Східного апеляційного господарського суду на момент прийняття цієї постанови здійснено не було.

11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 30.07.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_6

12. Ухвалою від 31.07.2018р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/715/18.

13. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018р., враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з перебування судді Черноти Л.Ф. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Стойку О.В.

14. Ухвалою від 03.09.2018р. після проведення підготовчих дій судова колегія призначила розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 26.09.2018р. о 14.10 з повідомленням учасників справи про дату, час і місце розгляду.

15. Враховуючи викладене в п.п.8-14 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Донецького апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

16. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

17. У судовому засіданні 26.09.2018р. уповноважений представник Скаржника, попри вжиті заходи з належного повідомлення, не зявився, що, за висновком судової колегії, не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на доведення ним позиції до відома суду у письмовому вигляді та не визнання явки обовязковою.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав заперечення на апеляційну скаргу, викладені у відзиву.

18. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

19. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 02.10.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7» (Виконавець) було укладено договір про надання робіт/послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів (договір - а.с.а.с.12-15), відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання надати Замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту транспортних засобів чи їх складових частин, зокрема, автомобіля HONDA CR-V, 2008р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у тому числі з використанням запасних частин та матеріалів Виконавця.

20. Згідно з п.1.4 договору, Замовник зобовязався прийняти й оплатити роботи/послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) Виконавця в розмірі, строки та в порядку, що передбачені умовами цього договору.

21. Як передбачено в п.2.1.2 договору, після прибуття транспортного засобу Замовника на СТО Виконавця, останній складає, а Замовник підписує акт приймання-передачі автомобіля на сервіс за встановленою на підприємстві Виконавця формою. Зазначений акт одночасно є заявкою Замовника, яка підтверджує звернення останнього на СТО для замовлення робіт/ послуг.

22. Відповідно до п.2.1.3 договору, після оформлення належним чином акту приймання-передачі автомобіля на сервіс, Виконавець складає акт дефекації, в якому зазначається перелік необхідних робіт/послуг для відновлення справності або працездатності транспортного засобу чи його складових частин та орієнтовний перелік робот/послуг, що ним замовляються. Акт дефекації обовязково підписується Замовником (його уповноваженим представником). Підписаний Замовником акт дефекації є підставою для початку виконання робіт/надання послуг Виконавцем.

23. Своєю чергою, згідно з умовами п.п.2.1.5 та 2.1.6 договору, після закінчення виконання робіт/надання послуг Виконавець складає акт виконаних робіт/наданих послуг, в якому зазначається вартість виконаних робіт (послуг) та використаних запасних частин, матеріалів Виконавця та виписує Замовнику рахунок на сплату робіт/послуг. Акт виконаних робіт/наданих послуг має бути підписаний Замовником в день його складання Виконавцем за умови прибуття Замовника (його уповноваженого представника) на СТО. У іншому випадку, негайно після отримання його Замовником за місцезнаходженням його керівного органу (печатки) і повернути на адресу Виконавця.

24. У п.3.5 договору встановлено, що строк надання послуг становить протягом 30 днів з дати підписання акту приймання-передачі автомобіля на сервіс.

Відповідно до п.3.2 договору, Замовник розраховується з Виконавцем за виконані роботи/послуги шляхом оплати ним рахунку виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт/наданих послуг.

25. Згідно з п.7.2 договору, у випадку прострочення виконання оплати Замовником вартості виконаних за даним договором робіт/послуг останній сплачує Виконавцю штраф в розмірі 30% від суми неоплачених робіт/послуг та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

У випадку прострочення оплати Замовником вартості виконаних за даним договором робіт/наданих послуг більш ніж на 30 календарних днів Замовник сплачує штраф в розмірі 50% вартості неоплачених робіт/послуг та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

26. У п.7.6 договору сторони встановили, що Виконавець надає гарантію на виконані роботи на умовах та в строки передбачені Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014р. №615.

27. Відповідно до п.5.1 договору, відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України останній набирає чинності з дати підписання договору та діє до 31.12.2018р. або до повного виконання зобовязань сторонами (в частині виконання зобовязань Замовника щодо здійснення розрахунків за надані послуги, виконані роботи).

28. Місцевим судом встановлено, що сторонами було підписано акт приймання-передачі автомобіля в ремонт (а.с.16), відповідно до якого Відповідач передав, а Позивач прийняв автомобіль марки HONDA CR-V з державним номером АН2104ЕТ, рік випуску 2008, ідентифікаційний номер VIN-SHSRE78708U021082, двигун - K24Z41022855. В акті сторонами зафіксовано, що авто перебуває у незадовільному стані: не стабільно працює ДВС, несправна АКПП, ходова автомобіля потребує ремонту.

29. Позивачем на виконання умов договору були здійснені відновлювальні/ремонтні роботи з заміною запасних частин транспортного засобу Замовника марки HONDA CR-V з державним номером АН2104ЕТ, рік випуску 2008, ідентифікаційний номер VIN-SHSRE78708U021082, що підтверджується:

- актом виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. на суму 172090,00грн. та специфікацією до нього від 02.10.2017р. (а.с.а.с.45-47), відповідно до яких було проведено ремонт ходової частини з заміною запасних частин на суму 9800,00грн. з ПДВ та ремонт ДВС з заміною запасних частин на суму 17300,00грн. з ПДВ, вартість запасних частин за специфікацією (додаток №1) 144990,00грн. з ПДВ;

- актом виконаних робіт/наданих послуг №1/15 від 09.10.2017р. на суму 77245,20грн. та специфікацією до нього від 02.10.2017р. (а.с.а.с.49-51), відповідно до яких було проведено зняття та встановлення АКПП на суму 5400,00грн. з ПДВ та ремонт АКПП на суму 27000,00грн. з ПДВ, вартість запасних частин за специфікацією (додаток №2) на суму 44845,20грн. з ПДВ.

Означені акти виконаних робіт/наданих послуг були підписані представниками сторін, в тому числі Замовника, без жодних зауважень. Сторони підтвердили, що не мають претензій одна до одної щодо обєму, якості, ціни та строків виконання робіт.

30. Позивачем було виставлено Відповідачу рахунки-фактури №СФ-0000014 від 06.10.2017р. на суму 172090,00грн. з ПДВ (а.с.44) та №СФ-0000015 від 09.10.2017р. на суму 77245,20грн. з ПДВ (а.с.48).

Загальна сума виконаних робіт становить 249335,20грн. та наразі Відповідачем несплачена.

31. В матеріалах справи також наявна претензія Позивача №1/19 від 18.10.2017р. (а.с.99) адресована Товариству з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» про сплату виниклої за актами виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. заборгованості.

06.11.2017р. Позивачем була направлена повторна претензія №1/05 (а.с.100), в якій останній просив Відповідача негайно сплатити суму заборгованості за актами виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. в межах договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р.

32. Вказані в п.п.19-31 цієї постанови обставини сторонами не оспорюються, так само як і встановлена місцевим судом обставина нездійснення Відповідачем оплати на користь Позивача, що стало підставою для звернення останнього з позовними вимогами до суду, нарахувавши на суму виниклої заборгованості штраф, передбачений п.7.2 договору.

33. Між тим, Позивач, посилаючись на підписані сторонами без жодних зауважень акти виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. та виставлені на підставі них рахунки-фактури (п.п.29, 30 цієї постанови), звернувся з позовними вимогами до суду про стягнення з Відповідача 295762,07грн. заборгованості (замість встановленої арифметично заборгованості в сумі 249335,20грн.) з оплати наданих послуг та виконаних робіт за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р., що місцевим судом було залишено поза увагою.

34. Своєю чергою, Відповідач у підтвердження своєї позиції щодо проведення Позивачем неякісних робіт (надання послуг) було надано до суду акт огляду транспортного засобу №1155 від 16.11.2017р. (а.с.74), в якому було зазначено 13 позицій несправності.

35. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють правовідносини з підряду.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

36. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

37. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобовязань з оплати вартості виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7» робіт/наданих послуг за актами виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р., які (зобов'язання) випливають з договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р., та застосуванні наслідків прострочення такого виконання у вигляді стягнення штрафу, передбаченого п.7.2 означеного договору.

38. Беручи до уваги правову природу укладеного договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини у сфері підряду, беручи до уваги, що довкола складової за надання послуг у вигляді технічного обслуговування спору між сторонами в межах цієї справи не має.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

39. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

40. Як встановлено ч.1 ст.318 Господарського кодексу України та ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконану роботу, тоді як до обов'язків підрядника віднесено виконання робіт на свій ризик за завданням замовника.

41. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

42. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобов'язань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

43. Таким чином, як вірно було зазначено місцевим судом, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення повної оплати виконаних Позивачем робіт за актами виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. в межах договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р. Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобовязання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається такими, що прострочив виконання такого грошового зобовязання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

44. Своєю чергою, колегія суддів зазначає, що виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, а саме актів виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р., Позивачем було виконано роботи з заміни запасних частин транспортного засобу Замовника марки HONDA CR-V з державним номером АН2104ЕТ, рік випуску 2008, ідентифікаційний номер VIN-SHSRE78708U021082 на загальну суму 249335,20грн. (172090,00грн.+77245,20грн.), а отже сума прострочених Відповідачем грошових зобовязань з оплати виконаних Позивачем робіт, належних до стягнення в межах означеної справи, становить саме 249335,20грн., а не 295762,07грн. як було визначено судом першої інстанції.

Невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, наявним в матеріалах справи доказам, у світлі п.3 ч.1 ст.277 Господарського суду України є підставою для скасування такого рішення в частині стягнення місцевим судом 46426,87грн. безпідставно заявленої Позивачем суми заборгованості за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р., примусове стягнення якої суперечить ч.2 ст.19 Конституції України та ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України.

45. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати штрафу, передбаченого в розглядуваному випадку п.7.2. укладеного договору - в розмірі 50% вартості неоплачених робіт/послуг.

46. Здійснивши перерахунок заявленого Позивачем штрафу, з урахуванням викладеного в п.44. означеної постанови (базою для нарахування виступає заборгованість в сумі 249335,20грн.), належна до стягнення з Відповідача сума такого штрафу становить 124667,60грн., замість стягнутої місцевим судом та заявленої Позивачем суми в розмірі 147881,04грн. (різниця безпідставно стягнутої суми становить 23213,44грн.).

47. При цьому, з приводу доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає наступне.

47.1. Матеріали справи не містять ані клопотання Відповідача, ані заперечень останнього відносно доказового значення наданих та належним чином засвідчених Позивачем копій документів, як і ухвал суду першої інстанції щодо витребування оригіналів таких документів, що дозволяє дійти висновку, що наявні в матеріалах справи копії надані Позивачем є належними у розумінні ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами.

47.2. Податкова накладна та гарантійне зобовязання Позивача стосовно виконаних робіт за формою встановленою у Додатку №4 до Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України №615 від 28.11.2014р., про відсутність яких зазначає апелянт, за текстом договору про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р. не має відношення до визначення моменту виникнення спірного грошового зобовязання, враховуючи, що акти виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. (первинні документи у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») підписані уповноваженим представником Відповідача без жодних зауважень відносно повноти/якості проведених робіт.

47.3. Доводи апелянта щодо виконання Позивачем неякісних робіт з посиланням на акт огляду дорожньо-транспортного засобу №1155 від 16.11.2017р., яким було виявлено несправності автомобіля, що ремонтувався за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів, судом апеляційної інстанції до уваги також не приймаються, оскільки як вірно зазначено місцевим судом, сам по собі акт огляду дорожнього транспортного засобу №1155 від 16.11.2017р. не є належним доказом та не підтверджує факт неякісного проведення Позивачем робіт/надання послуг за спірним договором, при цьому, вибір станції технічного обслуговування для ремонту автомобіля є виключним правом Відповідача, яке він використовує на власний розсуд.

Наразі, матеріали справи не містять належних доказів причинного звязку між станом автомобілю, відображеному в акті огляду дорожньо-транспортного засобу №1155 від 16.11.2017р., та роботами, виконаними Позивачем за актами виконаних робіт/наданих послуг №1/14 від 06.10.2017р. та №1/15 від 09.10.2017р. відповідного експертного дослідження Відповідачем не надавалося та не ініціювалося.

48. Своєю чергою, невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду наявним в матеріалах справи доказам, що призвели до необґрунтованого стягнення з Відповідача 46426,87грн. заборгованості з оплати наданих послуг/виконаних Позивачем робіт за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р. та 23213,44грн. штрафу за несвоєчасне здійснення оплати вартості таких наданих послуг/виконаних робіт, за змістом п.3 ч.1 ст.277 Господарського суду України є достатньою підставою для скасування переглядуваного рішення у відповідній частині, з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні таких вимог, оскільки це мало наслідком порушення норма матеріального права, вказаних в п.44 цієї постанови.

49. Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, що за змістом ст.129 вказаного Кодексу має наслідком перерозподіл витрат зі сплати судового збору між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

50. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що належна до стягнення сума судового збору за подання апеляційної скарги згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та в означеній справі становить 9981,96грн. Між тим, апелянтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» було сплачено при звернення з апеляційною скаргою лише 6654,64грн., а отже стягненню (доплаті) в Державний бюджет України підлягає сума в розмірі 3327,05грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с.Новоселидівка Мар'їнського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2018р. (повний текст підписано 03.07.2018р.) у справі №905/715/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2018р. (повний текст підписано 03.07.2018р.) у справі №905/715/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 46426,87грн. заборгованості за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування ремонту автомобілів від 02.10.2017р. та 23213,44грн. штрафу за несвоєчасне здійснення оплати вартості таких наданих послуг/виконаних робіт, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволені таких вимог, у зв'язку з чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7», м.Синельникове Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с. Новоселидівка Мар'їнського району Донецької області про стягнення 443643,11грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» (85610, Донецька область, Марїнський район, с. Новоселидівка, ідентифікаційний код 35833631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7» (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Миру, б.24/33, ідентифікаційний код 23494714) 249335,20грн. заборгованості за договором про надання робіт/послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів від 02.10.2017р., 124667,60грн. штрафу та 5610,04грн. судового збору за подання позовної заяви».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісстар-7» (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Миру, б.24/33, ідентифікаційний код 23494714) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» (85610, Донецька область, Марїнський район, с. Новоселидівка, ідентифікаційний код 35833631) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1566,90грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна» (85610, Донецька область, Марїнський район, с. Новоселидівка, ідентифікаційний код 35833631) на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3327,05грн.

5. Доручити Господарському суду Донецької області видати накази на примусове виконання цієї постанови, оформивши їх у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 26.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірн.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4- ГСДО

Надіслано судом до ЄДРСР 26.09.2018р.