КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р. Справа№ 910/2639/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Подоляк Р.Ю.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 08.08.2018

розглянувши матеріали апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року по справі № 910/2639/18 (суддя: Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорсервіс»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс» з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати недійсними та скасувати пункти 1, 3, 4, 6, 7, 9 рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 7-р/тк-тв від 28.12.2017 року, що стосуються ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс».

10.05.2018 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 справу № 910/2639/18 заяву ТОВ «Дорсервіс» про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі зупинено дію рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 28.12.2017 № 7-р/тк-тв у справі 20-02/2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс».

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Антимонопольний комітету України звернувся до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року у справі № 910/2639/18.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.08.2018.

Представники сторін у судове засідання 08.08.2018 з'явились та надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати недійсними та скасувати пункти 1, 3, 4, 6, 7, 9 рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 7-р/тк-тв від 28.12.2017 року, що стосуються Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем при прийнятті рішення від 28.12.2017 року № 7-р/тк-тв неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, не доведено обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неправильно застосовано норми матеріального права.

10.05.2018 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 28.12.2017 № 7-р/тк-тв по справі 20-02/2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс».

Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач належним чином обґрунтував причини звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, а судом враховано, що заходи до забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються. При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Однак, дослідивши доводи апеляційної скарги, зміст заяви та ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не обґрунтував які саме доводи заявника він визнав обґрунтованими,

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем обрано належний спосіб захисту, однак, підстави на які посилається позивач, а саме наявність високої ймовірності того, що рішення відповідача щодо позивача буде визнано недійсним та скасовано у судовому порядку, та обрання застосування таких заходів забезпечення позову як єдиний можливий спосіб захисту прав позивача не може бути підставою для забезпечення позову в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269, 275, 277, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року по справі № 910/2639/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року по справі № 910/2639/18 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорсервіс» про забезпечення позову - відмовити.

4. Матеріали оскарження ухвали повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги в порядку передбаченому ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.09.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко