УХВАЛА

м. Київ

25.09.2018Справа № 910/9415/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за клопотанням Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит"(04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60; ) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; )

про зупинення провадження

у справі №910/9415/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтернешинал Фінанс" (01004, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШОВКОВИЧНА, будинок 46/48; )

до

1) Громадської організації "Трансперенсі Інтернешнл Україна" (вул. Січових Стрільців,37-41, поверх 5, м. Київ, 04053)

2) Товарної біржі "Українська енергетична біржа" (01030, м. Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 44; )

3) Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит"(04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60; )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів:

1) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" Ірклієнко Юрія Петровича (вул. Дегтярівська, буд. 48, м. Київ, 04112)

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; )

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тотал Фінанс" (03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 42, )

про визнання недійсним протоколу електронних торгів

Представники учасників справи:

від позивача (заявника): Колесник О.І. - довіреність від 04.09.2018;

від відповідача-1: Нагребельний А.В. - довіреність від 28.08.2018;

від відповідача-2: Клецкой А.А. - довіреність від 01.07.2018;

від відповідача -3: Лінніченко І.В. - довіреність №191 від 27.06.2018

третьої особи-1: Лінніченко І.В. - довіреність №191 від 27.06.2018;

від третьої особи-2: Кібець Р.Р., довіреність №27-26489/17 від 27.12.2017;

від третьої особи-3: Мартиновський О.В., довіреність № б/н від 03.09.2018.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Громадської організації "Трансперенсі Інтернешнл Україна", Товарної біржі "Українська енергетична біржа" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 24.11.2017 року 18:02:09.

В поданій суду позовній заяві позивач просить суд визнати Протокол електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 22.11.2017 року 18:02:09 та згідно якого торгам присвоєно статус "Торги не відбулись", недійсним з посиланням на порушення п.п. 7.27, 7.28 регламенту ЕТС та, відповідно, прав ТОВ "Фінансова компанія "Інтернешинал Фінанс" як переможця торгів згідно протоколу № №UA-EA-2017-09-12-000064-b від 2.09.2017 року 13:20:39, на отримання у власність активу, який був предметом вказаних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; Підготовче засідання у справі призначено на 05.09.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 року відкладено розгляд справи на 25.09.2018 року.

07.09.2018 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі №910/9415/18 до набрання законної сили суду у справі №910/20479/17.

Відповідно до п. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється, а неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Тобто, господарський суд не може розглядати певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості вимог.

Зупиняючи провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, суди звертав увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також не зважили на те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Дослідивши подане позивачем клопотання суд дійшов висновку про відмову в задоволенні останнього, оскільки розгляд господарської справи № 910/20479/17 жодним чином не впливає на розгляд справи №910/9415/18

Керуючись ст.ст. 227, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення у справі відхилити як необґрунтоване.

Ухвала набирає законної сили 25.09.2018 року та відповідно до ст. 256 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 08.10.2018 року.