РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2018Справа № 910/10361/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Планета-Авто"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про стягнення 12 751,21 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета-Авто" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 12 751, 21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином вимоги законодавства та не відшкодував завдані позивачу у результаті дорожньо-транспортної пригоди збитки.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10361/18/ Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 23.08.2018 представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначивши про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 22 049, 33 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.09.2017 на перехресті вулиці Палладіна та бульвару Вернадського у місті Києві, було пошкоджено два автомобілі, у тому числі автомобіль «Джилі» (державний номерний знак НОМЕР_1), що належить позивачу на титулі права власності, та автомобілю Опель (державний номерний знак НОМЕР_2).

Постановою апеляційного суду міста Києва від 19.01.2018 у справі №759/15700/17 встановлено, що зіткнення двох автомобілів та отримання ними механічних пошкоджень стало прямим наслідком порушень Правил дорожнього руху водіями обох транспортних засобів (проїзду перехрестя обома водіями на червоний сигнал світлофора).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з встановлених судовим рішенням від 19.01.2018 у справі №759/15700/17 обставин, суд встановлює, що цивільно-правова відповідальність у даному випадку має бути розділена між винними особами у співвідношенні 50х50 відсотків.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Опель була застрахована відповідачем, позивач звернувся до нього 06.09.2017 з повідомленням про настання страхового випадку (вхідний номер 1158 від 06.09.2017).

Приймаючи рішення у даній справі суд виходить з того, що між сторонами у справі склались договірні правовідносини потерпілої особи та страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Якщо норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього

Закону (стаття 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (пункт 34.2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Твердження позову про ухилення відповідачем від виконання своїх зобов'язань в частині проведення необхідних дій протягом 10-ти днів з моменту отримання повідомлення про страховий випадок спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Зокрема, звіт №16423 про оцінку матеріального збитку, завданого позивачу у результаті ДТП, було виготовлено 21.09.2017.

Крім того, вину страхувальника відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, було встановлено постановою апеляційної інстанції лише 19.01.2018.

Заяву про здійснення страхового відшкодування від 20.02.2018 відповідно до квитанції поштового відправлення, наданого позивачем, було отримано відповідачем 27.02.2018. З цієї дати починається відлік встановленого пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» граничного 90 денного строку виконання відповідачем зобов'язання щодо здійснення страхової виплати.

В межах цього строку платіжним дорученням №2411 від 07.05.2018 відповідачем було перераховано позивачу 22 049,33 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Таким чином, відповідач мав відповідну правову підставу для зменшення суми страхового відшкодування на суму розрахованого податку на додану вартість.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що в діях відповідача відсутні порушення вимог, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно, відповідач свої зобов'язання за полісом №АМ/0545399 виконав належним чином.

В свою чергу, позивач маючи сумніви в справедливості суми страхового відшкодування, мав діяти у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку та після здійснення ремонту автомобіля надати страховику документальне підтвердження факту його оплати.

Докази надання таких документів страховику позивачем матеріали справи не містять. Останні не містять і жодного доказу проведення позивачем відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Наданий позивачем звіт про визначення вартості матеріального збитку №01-D/41/3 від 13.06.2018 судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або

експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За твердження позову, відповідачем у встановлений Законом 10-ти денний термін було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача (четвертий абзац позовної заяви). Належним доказом виконання цього обов'язку відповідачем є і звіт №16423 про оцінку матеріального збитку. Таким чином, у позивача не виникло право, встановлене пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно, звіт про визначення вартості матеріального збитку №01-D/41/3 не є належним доказом у даній справі.

Встановивши відсутність в діях відповідача порушень встановлених Законом і договором зобов'язань та відсутність у позивача на час розгляду справи права на отримання страхового відшкодування у більшому розмірі ніж ним отримано, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Планета-Авто" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення 12 751,21 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.10.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк