РІШЕННЯ

27 вересня 2018 року Справа №913/358/18

Провадження №16/913/358/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання", м.Луганськ

до Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 3531839 грн 30 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 01.01.2018 №04;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних нарахувань у сумі 2787061,79 грн з простроченої суми боргу за період з червня 2016 по червень 2018 року та 3% річних у сумі 744777,51 грн за період з 13.06.2016 по 01.07.2018 за несвоєчасні платежі за договором про постачання електричної енергії від 01.08.2004 №4, який 10.12.2015 було переукладено на новий строк.

Позовні вимоги розраховані по кожному рахунку-фактурі окремо.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.08.2018.

У судове засідання 09.08.2018 прибув повноважний представник позивача.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив від 02.08.2018 №06-05-91, в якому відповідач не заперечує, що оплата вартості поставленої електричної енергії здійснювалась ним з простроченням, однак відповідач заперечує проти суми інфляційних нарахувань - 2787061,79 грн та надає власний контррозрахунок, за яким сума інфляційних нарахувань складає - 2783141,56 грн.

Також відповідач просить суд розглянути справу без участі його повноважного представника.

Суд задовольнив вказане клопотання.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач не вказав в позовній заяві суму основної заборгованості, на яку нараховані інфляційні та 3% річних, у зв'язку з чим неможливо перевірити розрахунок позовних вимог. Крім того, в позовній заяві йдеться мова про рішення господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, яким стягнуто з ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" на користь ТОВ "Луганське енергетичне обєднання" суму боргу - 7646724,24 грн за період серпень-грудень 2015 року та березень-травень 2016 року, 3% річних у сумі 225247,97 грн за період 10.09.2015 по 12.06.2016, інфляційні нарахування у сумі 381835,05 грн за період з вересня 2015 року по травень 2016 року за спожиту активну електроенергію на підставі договору від 01.08.2004 №4 про постачання електричної енергії, але суму позову позивач розраховує за кожним рахунком окремо.

Для зясування обставин справи та для надання можливості позивачу надати розрахунок суми боргу, суд відклав підготовче засідання на 27.09.2018.

У судове засідання 27.09.2018 прибув повноважний представник позивача.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив від 05.09.2018 №31/228, в якій позивач заперечує проти розрахунку інфляційних втрат, виконаних відповідачем та вважає використання відповідачем індексу інфляції відмінного від офіційного, некоректним.

Також від позивача через канцелярію суду надійшли пояснення від 12.09.2018 №31/219, в яких позивач наводить розрахунок суми боргу, стягнутого рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, на яку позивач розраховує 3% річних та інфляційні втрати, заявлені до стягнення. До пояснень позивач додає розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява від 19.09.2018 №06-05-117 про розгляд справи без участі повноважного представника.

Суд задовольняє заяву відповідача та продовжує розгляд справи без його участі.

Від ТОВ "Луганське енергетичне обєднання" надійшла заява від 19.09.2018 №31/221 про збільшення позовних вимог.

Так, позивач просить збільшити суму 3% річних на 67609,67 грн, з яких:

-2184,44 грн нараховані за період з 12.07.2018 по 01.09.2018 на заборгованість за спожиту активну електроенергію, яка утворилась в червні-липні 2018 року у сумі 736399,15 грн;

-118,49 грн нараховані за період з 12.07.2018 по 01.09.2018 на заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, яка утворилась в червні-липні 2018 року у сумі 32190 грн;

-35961,28 грн, нараховані за період з 02.07.2018 по 01.09.2018 на заборгованість за спожиту активну електроенергію за період червень 2016-грудень 2017 років, квітень 2018 - травень 2018 років у сумі 6526628,56 грн (з урахуванням часткової оплати у сумі 901495,11 грн);

-29345,46 грн, нараховані за період з 02.07.2018 по 01.09.2018 на залишок несплаченої заборгованості у сумі 62945512,12 грн, стягнутої рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16.

Також позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат на суму, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, виправивши помилку в періоді нарахування та індексі інфляції, у звязку з частковою оплатою та просить стягнути за період з 01.2017 по 12.2017 270531,06 грн, та за період з 02.2018 по 06.2018 55820,88 грн, а вього за вказані періоди 1679069,62 грн, замість 1695298,35 грн, заявлених у позові. А всього позивачем до стягнення заявлено інфляційні втрати у сумі 2770833,06 грн.

В результаті перерахунку розмір позовних вимог збільшився.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 ст.46 ГПК України передбачено, що у разі подання такої заяви, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

До заяви позивач додав фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист від 19.09.2018 та оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 19.09.2018№78 на суму 770,71 грн, які судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Таким чином, суд приймає до розгляду вказану заяву.

Так, предметом позову є:

-стягнення інфляційних втрат у сумі 1679069,62 грн за період з червня 2016 по червень 2018 року та 3% річних у сумі 438409,51 грн за період з 13.06.2016 по 01.09.2018, нарахованих на заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, з урахуванням часткової сплати заборгованості;

-стягнення інфляційних втрат у сумі 1091763,44 грн за період з червня 2016 по червень 2018 років та 3 % річних у сумі 373859,18 грн за період з 12.07.2016 по 01.09.2018, нарахованих на поточну заборгованість за спожиту активну електроенергію та 3% річних у сумі 118,49 грн за період з 12.07.2018 по 01.09.2018, нарахованих на поточну заборгованість за перетоки реактивної електроенергії.

Від позивача через канцелярію суду за супровідним листом від 27.09.2018 надійшов акт звірення взаємних розрахунків станом на 24.07.2018, підписаний повноважними представниками сторін, за яким основна заборгованість за активну енергію за договором від 10.12.2015 №4/ЛИС складає 14104020,16 грн: за період з 08.2015-05.2,12 грн, за період з 06.2016-06.2,04 грн.

Відповідач неодноразово заявляв клопотання про розгляд справи без його участі, а представник позивача не заперечує проти переходу до розгляду справи по суті у даному судовому засіданні, суд на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України вирішив закрити підготовче провадження і перейти до розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

Між сторонами у справі року був укладений договір від 01.08.2004 №4 про постачання електричної енергії, який 10.12.2015 було переукладено на новий строк (далі-договір).

Відповідно до умов договору позивач (постачальник) зобовязався постачати електричну енергію відповідачу (споживачу), а останній своєчасно та в повному обсязі її оплачувати.

Згідно до пункту 2.2. договору від 01.08.2004 №4 року відповідач зобовязався виконувати умови договору та вимоги нормативно-технічних документів, оплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами договору.

Згідно пунктів 8.4. та 8.5. договору розрахунок за спожиту в розрахунковому періоді активну електроенергію, оплату за недовраховану електроенергію, сум відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін. відповідач повинен здійснювати грошовими коштами на поточний рахунок постачальника електричної енергії на підставі наданих рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання.

Згідно пункту 2.3. договору від 10.12.2015 №4 встановлено обовязок споживача електричної енергії: виконувати умови договору (п.п. 2.3.1.); користуватися електричною енергією виключно на підставі договорів, укладення яких передбачено Правилами користування електричної енергії (п.п. 2.3.2.); оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами та здійснювати інші платежі згідно з умовами Додатку Порядок розрахунків (п.п.2.3.4.); здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії (п.п. 2.3.5.); сплачувати плату за перетікання реактивної електричної енергії між електричною мережею Постачальника та електричними установками Споживача згідно додатку Порядок розра хунків за перетікання реактивної електричної енергії (п.п. 2.3.6.); дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 Договору та режиму роботи електричних установок, визначених в Додатках Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача і Перелік струмоприймачів Споживача (п.п. 2.3.7.) та ін.

Рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16 стягнуто з ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" на користь ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" суму заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 7646724 грн 24 коп., заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 7110 грн 23 коп, 3 % річних в розмірі 225247 грн 97 коп., інфляційні нарахування в розмірі 740707 грн 65 коп та витрати по оплаті судового збору в розмірі 129296 грн. 85 коп.

Заборгованість за спожиту активну електроенергію, стягнута рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16 була сплачена боржником частково: 26.12.2016 у сумі 1348293 грн та 18.01.2018 у сумі 3919,12 грн, а всього - 1352212,12 грн, залишок несплаченої суми станом на день подання позову складає 6294512,12 грн.

Також за боржником утворилась поточна заборгованість за спожиту в червні 2016 - грудні 2017 року, квітні 2018 травні 2018 року та червні-липні 2018 року активну електроенергію та за послуги з перетікання реактивної електроенергії в сумі 7809508,04 грн за такими актами прийняття-передавання:

-від 30.06.2016 №4/ЛИС/6/1 на суму 253820,81 грн;

-від 31.07.2016 №4/ЛИС/7/1 на суму 274500,97 грн;

-від 31.08.2016 №4/ЛИС/8/1 на суму 311676,47 грн;

-від 30.09.2016 №4/ЛИС/9/1 на суму 403373,10 грн;

-від 31.10.2016 №4/ЛИС/10/1 на суму 1901977,25 грн;

-від 31.12.2016 №4/ЛИС/12/1 на суму 4541125,93 грн;

-від 31.01.2017 №4/ЛИС/1/1 на суму 1536848,64 грн;

-від 28.02.2017 №4/ЛИС/2/1 на суму 2453672,96 грн;

-від 31.03.2017 №4/ЛИС/3/1 на суму 3925660,67 грн;

-від 30.04.2017 №4/ЛИС/4/1 на суму 640079,54 грн;

-від 31.05.2017 №4/ЛИС/5/1 на суму 396011,56 грн;

-від 30.06.2017 №4/ЛИС/6/1 на суму 347497, 66 грн;

-від 31.07.2017 №4/ЛИС/7/1 на суму 359040,48 грн;

-від 31.08.2017 №4/ЛИС/8/1 на суму 330652,94 грн;

-від 30.09.2017 №4/ЛИС/9/1 на суму 366359,78 грн;

-від 31.11.2017 №4/ЛИС/11/1 на суму 1598998,07 грн;

-від 30.04.2018 №4/ЛИС/4/1 на суму 799729,92 грн;

-від 31.05.2018 №4/ЛИС/5/1 на суму 443369,62 грн;

-від 30.06.2018 №4/ЛИС/6/2 на суму 381384,37 грн;

-від 30.06.2018 №4/ЛИС/6/3 на суму 25151,80 грн;

-від 31.07.2018 №4/ЛИС/7/1 на суму 355014,78 грн;

-від 31.07.2018 №4/ЛИС/7/3 на суму 7038,28 грн.

Актом звірення взаємних розрахунків за договором станом на 24.07.2018 сторони підтвердили вищезазначену заборгованість.

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму несплаченого боргу, стягнутого рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16 у сумі 2117479,13 грн, та про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на поточну заборгованість у сумі 7809508,04 грн за спожиту активну електроенергію та за послуги з перетоків реактивної електроенергії за договором про постачання електричної енергії від 01.08.2004 №4, який 10.12.2015 було переукладено на новий строк у сумі 1465741,11 грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відносно відповідача державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" 03.01.2013 порушена справа про банкрутство №913/40/13-г.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2013 року у справі №913/40/13-г введено процедуру розпорядження майном, яка діє і на цей час.

Спірні правовідносини виникли під після порушення провадження справи про банкрутство і, відповідно, є поточними, та на них не розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Позивач поставив електроенергію відповідачу, на умовах, в обсягах та у строки, передбачені договором, що належним чином в порядку ст.ст.73-79 ГПК України підтверджено матеріалами справи.

Відповідач заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016, сплатив частково у сумі 1352212,12 грн, обовязок щодо сплати поточної заборгованості за спожиту активну електроенергію та за послуги з перетікання реактивної електроенергії відповідач не виконав, у звязку з чим позивач заявив до стягнення 3 % річних у сумі 373859,18 грн за період з 12.07.2016 по 01.09.2018, нарахованих на поточну заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7809508,04 грн, 3% річних у сумі 118,49 грн за період з 12.07.2018 по 01.09.2018, нарахованих на заборгованість за послуги з перетікання реактивної електроенергії у сумі 32190,08 грн та 3% річних у сумі 438409,51 грн за період з 13.06.2016 по 01.09.2018, нарахованих на заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, а також інфляційні втрати у сумі 1679069,62 грн за період з червня 2016 по червень 2018 року, нарахованих на заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16 та інфляційні втрати сумі 1091763,44 грн за період з червня 2016 по червень 2018 років, нарахованих на поточну заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7809508,04 грн.

Відповідач не заперечує факт оплати вартості поставленої електричної енергії з простроченням, визнає заявлені суми частково, зокрема відповідач заперечує проти розрахунку інфляційний нарахувань та надає власний контрозрахунок, за яким сума інфляційних нарахувань складає 2783141,56 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат на суму, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, позивач виправив помилку в періоді нарахування та індексі інфляції, у звязку з частковою оплатою, та заявив до стягнення 2770833,06 грн, що є меншим ніж за розрахунком відповідача.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю на суму 3583220,24 грн на підставі правил ст.625 ЦК України, оскільки дані вимоги цілком відповідають приписам вказаної норми права - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 231, 233, 236-238, 239, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" 93403, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ід. код 00131050 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", 91021, м.Луганськ, кв.Гайового 35-а, поштова адреса: 92702, м. Старобільськ Луганської області, вул. Горького ,123, ід. код 31443937

- на п/р №3374 у ФЛОУ АТ Ощадбанк у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, : 3 % річних у сумі 373859,18 грн за період з 12.07.2016 по 01.09.2018, нарахованих на поточну заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7809508,04 грн, 3% річних у сумі 118,49 грн за період з 12.07.2018 по 01.09.2018, нарахованих на заборгованість за послуги з перетікання реактивної електроенергії у сумі 32190,08 грн та 3% річних у сумі 438409,51 грн за період з 13.06.2016 по 01.09.2018, нарахованих на заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16, а також інфляційні втрати у сумі 1679069,62 грн за період з червня 2016 по червень 2018 року, нарахованих на заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 26.09.2016 у справі №913/777/16 та інфляційні втрати сумі 1091763,44 грн за період з червня 2016 по червень 2018 років, нарахованих на поточну заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7809508,04 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 53748, 30 грн, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано - 08.10.2018.

Суддя Р. Шеліхіна