УХВАЛА

м. Київ

08.10.2018Справа № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан»

про забезпечення позову, який буде подано на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України про стягнення грошових коштів за невиконаним договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан»

В межах справи № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"

до Державного підприємства "Конярство України"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

12.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» звернулось до Господарського суду Луганської області із заявою до Державного підприємства "Конярство України" в особі філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» про забезпечення позову, який буде подано на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України про стягнення грошових коштів за невиконаним договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.09.2018 вказану заяву направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.10.2018 вказану заяву передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» заяву про забезпечення позову, який буде подано на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України про стягнення грошових коштів за невиконаним договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан», суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

За змістом ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Обґрунтовуючи подану до суду заяву про забезпечення позову, який буде подано на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України про стягнення грошових коштів за невиконаним договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» заявник посилається на те, що 09.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» (поклажодавець) та філією «Новоолександрівський кінний завод № 64» Державного підприємства "Конярство України" (зберігач) був укладений договір зберігання № 10.

Зважаючи на те, що заявником не отримано відповіді на претензію, направлену на адресу Державного підприємства "Конярство України", а також те, що умови договору зберігання зберігачем не виконані, майно, яке було передано на зберігання, не повернуто, про намір придбання такого майна Державним підприємством "Конярство України" письмово не повідомлено, а також приймаючи до уваги ту обставину, що відносно Державного підприємства "Конярство України" ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015 порушено провадження у справі про банкрутство, заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд накласти арешти на всі рахунки Державного підприємства "Конярство України" у тому числі всі рахунки філії «Новоолександрівський кінний завод № 64», а також все рухоме та нерухоме майно в межах суми грошових зобов'язань та штрафних санкцій, яка складає 642 992 грн. 99 коп.

За змістом п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В той же час, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтувань з посиланням на докази в розумінні ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, яким саме чином запропоновані в такій заяві заходи вплинуть на можливість виконання рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Одночасно, суд повідомляє заявника, що відповідно до ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» про забезпечення позову, який буде подано на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України про стягнення грошових коштів за невиконаним договором зберігання № 10 від 09.03.2017 з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий Лан» відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяП.П. Чеберяк