ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2018 р., м.Львів, вул.Личаківська,128                     Справа№ 914/1849/18

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., розглянувши матеріали за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей – як для себе!», м.Львів

про стягнення 4851635,29грн.

Встановив:          Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей – як для себе!», м.Львів про стягнення 2800390,84грн. основного боргу, 154269,67грн. 3% річних, 771476,11грн. пені та 1125498,67грн. інфляційних нарахувань.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, Господарський суд Львівської області дійшов висновку про необхідність її повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ. Роблячи такий висновок, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об»єднання позовних вимог.

Позивачем порушено правила об»єднання позовних вимог, оскільки в одній позовній заяві об»єднано вимоги за двома різними Договорами поставки № 22 від 01.03.2018р. та № 15 від 08.01.2014р. не пов»язані між собою ані підставами виникнення, ані поданими доказами. Заборгованість виникла та пеня, 3% річних і інфляційні нараховані на підставі двох різних договорів, укладених у різний час. Інтервал між цими договорами становить великий проміжок часу (4 роки). Поставка відбувалась на підставі різних видаткових та товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, які підписувалися сторонами між 2014 та 2018 роками. Вищезгадані договори містять різні строки розрахунків за отриману продукцію.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості, 3% річних, пені, інфляційних за договором поставки № 22 від 01.03.2018р. та заборгованості, 3% річних, інфляційних, пені, які виникли на підставі договору поставки № 15 від 08.01.2014р. не є основною і похідною вимогами, оскільки задоволення жодної із цих вимог не залежить від задоволення іншої позовної вимоги.

Крім цього, позивачем до позовної заяви не додано розрахунку заборгованості в розрізі кожного з Договорів та періоду їх виникнення.

Заявлені позивачем позовні вимоги виникли на підставі різних господарських договорів. Сумісний розгляд зазначених позовних вимог суттєво утруднить вирішення спору, оскільки господарський суд у рамках одного провадження та у строки, встановлені ГПК України для вирішення одного спору, фактично вимушений буде розглянути декілька окремих спорів.

Суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до Господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ

позовну заяву б/н від 25.09.2018р. (вхідний номер суду 1964 від 02.10.2018р.) і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку та строки передбачені нормами ГПК України.

Додаток: - позовна заява з доданими до неї документами на 350 аркушах та поштовий конверт, в тому числі оригінал платіжного доручення № 3681 від 25.09.2018р. про сплату судового збору в сумі 72774,54грн.

Суддя                                                                                  Бортник О.Ю.