ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.10.2018 Справа № 908/2069/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Ярешко О.В., розглянувши заяву Фермерського господарства «Західагротранс» про забезпечення позову

за позовом Фермерського господарства «Західагротранс» (60014, Чернівецька область, Хотинський район, с. Клішківці, вул. Головна, буд. 109)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікомаш» (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, буд. 80-А, офіс 404)

про стягнення суми 325154,45 грн.

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 03.10.2018 р.) Фермерського господарства «Західагротранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікомаш» про стягнення 243000,00 грн. суми передоплати за договором поставки № 1691 від 19.07.2018 р., 4044,45 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами у порядку ст. 536, ч. 3 ст. 693 ЦК України за невиконання зобов'язання з передачі товару згідно договору поставки № 1691 від 19.07.2018 р., 41310,00 грн. пені згідно п. 5.4 договору поставки за невиконання зобов'язання з передачі товару згідно договору поставки № 1691 від 19.07.2018 р., 36800,00 грн. збитків, завданих невиконанням ТОВ «Агрікомаш» договору поставки № 1691 від 19.07.2018 р.,

Разом з позовною заявою Фермерським господарством «Західагротранс» подано заяву про забезпечення позову, з вимогою постановити ухвалу, якою накласти арешт на грошові кошти, що містяться на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікомаш» () р/р 3694 в ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023 у межах суми 345031,77 грн., що складається з ціни позову - 325154,45 грн. та судових витрат - 19877,32 грн.

Заява мотивована таким. У позивача є достатньо підстав вважати, що відповідач здійснює недобросовісну підприємницьку діяльність. 28.08.2018 р., під час перебування у м. Бердянськ Запорізької області голови ФГ «Західагротранс» ОСОБА_2. на складі ТОВ «Агрікомаш», його директором ОСОБА_3 у видачі придбаного ФГ «Західагротранс» товару було відмовлено. ОСОБА_3 почав погрожувати ОСОБА_2 фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, вимагав доплатити 75000,00 грн. за вже придбану ФГ «Західагротранс» жатку, у противному випадку казав, що не поверне вже сплачену суму коштів у розмірі 243000,00 грн., неодноразово наголошував, що не буде ні коштів, ні жатки. У зв'язку з вказаними діями ОСОБА_3, ОСОБА_2 була подана заява від 28.08.2018 р. про вчинення кримінального правопорушення до Бердянської місцевої прокуратури. Листом від 06.09.2018 р. відповідач взяв на себе зобов'язання в найближчий час повернути кошти, однак після цього перестав відповідати на дзвінки позивача, на момент подачі позову гроші не повернув. З огляду на вказане, у позивача є реальні підстави припускати можливість того, що відповідач буде вживати заходів, які ускладнять, або взагалі унеможливлять виконання судового рішення. Доцільність застосування заходу забезпечення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, обґрунтовується тим, що оскільки матеріально-правова вимога позивача (обраний позивачем спосіб захисту - зміст позову) полягає у стягненні коштів, то, на думку ФГ «Західагротранс», найефективнішим способом забезпечення виконання судового рішення по справі є накладення арешту на кошти боржника. Зазначено, що долученими до позовної заяви доказами повністю підтверджуються зазначені у позові обставини, позов підлягає задоволенню, а отже відсутня необхідність зустрічного забезпечення. Заява обґрунтована ст.ст. 136-141, 144 ГПК України.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу для забезпечення позову. В той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, в тому числі і дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна, витрачання коштів тощо. Самі лише посилання позивача на те, що відповідач, взявши на себе зобов'язання у найближчий час повернути кошти, перестав відповідати на дзвінки позивача та гроші не повернув, не є достатньою підставою для забезпечення позову судом. Крім того, у заяві наведені лише припущення позивача щодо ймовірності вчинення відповідачем заходів, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

За таких обставин, у задоволенні заяви Фермерського господарства «Західагротранс» про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фермерського господарства «Західагротранс» про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала складена та підписана 10.10.2018 р.

Суддя О.В. Ярешко