ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 вересня 2018 р. Справа № 903/430/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Чорний С. О., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "К.П. Верес"

до відповідача: Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради

3-я особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області

про стягнення 123120,67 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, доручення № 29 від 09.07.2018 року; ОСОБА_2, довіреність №35 від 12.09.2018 року;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1.05/506 від 09.07.2018 року;

від 3-ї особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, довіреність № 13-04/3-7 від 02.01.2018 року.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «К.П.Верес», з врахуванням заяви від 06.08.2018 року, просить стягнути з відповідача - Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради 123 120,67 грн., з них 121169,85 грн. основного боргу, 1090,52 грн. інфляційних втрат та 860,30 грн. 3 % річних.

При обґрунтуванні позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору № 9 від 22.02.2017 року про надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень по знесенню зелених насаджень та озеленення міста в частині оплати послуг наданих в листопаді-грудні 2017 року, які підтверджено виданими відповідачем ордерами на знесення зелених насаджень та актом виконаних робіт за листопад 2017 року на суму 35346,58 грн.; листами на адресу заступника міського голови, начальника Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради .

Щодо досудового врегулювання спору посилається на претензію № 241 від 15.03.2018 року, яка відповідачем не виконана кошти не перераховано; в частині нарахування інфляційних та 3 % річних посилається на положення ст. ст. 530, 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 21.06.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.07.2018 року.

Відповідач у відзиві на позов, отриманому 04.07.2018 року, (а.с.55-56 т.1) вимогу позивача заперечує, вказуючи, що договір № 9 про надання послуг озеленення території та утримання зелених насаджень від 22.02.2017 року, на який посилається позивач, було укладено за результатами аукціону на закупівлю даних послуг; згідно умов договору та тендерної документації вартість послуг становила 774000,00 грн., послуги позивач зобовязався надавати до 31.12.2017 року; сума договору повністю перерахована позивачу; зміни в частині збільшення ціни договору сторонами не узгоджувались, а тому відсутнє невиконане грошового зобовязання за договором, а також відсутні підстави відшкодування додаткових витрат поза межами договору, в т.ч. щодо інфляційних та 3 % річних.

Позивачем 10.07.2018 року подано відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що у звязку з використанням бюджетних призначень на виконання робіт по договору № 9 від 22.02.2017 року, позивачем надсилались листи на адресу міського голови, начальника Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради про необхідність виконання додаткових робіт по озелененню території та утримання зелених насаджень міста, а оскільки заперечень щодо виконання даних робіт не поступало, вважає укладеним договір у спрощений спосіб (ч.1 ст. 181 ГК України); протягом жовтня-грудня 2017 року послуги надавались згідно ордерів на знесення зелених насаджень та відповідних листів на виконання певних робіт, факт виконання за листопад на суму 35346,58 грн. підтверджено актом виконаних робіт, підписання якого не викликало у позивача сумніву щодо продовження надання послуг у грудні 2017 року, однак акт за грудень 2017 року на суму 85823,27 грн. відповідач не підписав. Щодо нарахування інфляційних та відсотків річних позивач керувався відповідними нормами ЦК України та враховував підписання відповідачем акту виконаних робіт за листопад та видані ним ордери на знесення зелених насаджень.

3-я особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області в поясненні від 26.07.2018 року № 13-09/591-3409 (а.с.89-90 т.1) вказує, що згідно повідомлення Ковельського управління Державної казначейської служби України у Волинській області (лист № 07-18/62-784 від 25.07.2018 року) було зареєстровано договір від 22.02.2017 року № 9 між позивачем та відповідачем на суму 774000,00 грн.; протягом 2017 року згідно платіжних доручень проведено оплату по даному договору на суму 774000,00 грн., тому станом на 25.07.2018 року в управлінні Казначейства відсутня зареєстрована та неоплачена заборгованість по вищезазначеному договору.

Позивач в поясненні, поданому суду 13.09.2018 року з заявою № 809 від 11.09.2018 року, посилаючись на оглядовий лист Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, повязаних із виконанням договорів підряду» вказав, що підписаний в листопаді 2017 року між сторонами акт приймання будівельних робіт за 01.11.-30.11.2017 року на суму 35346,58 грн. свідчить про їх виконання та прийняття відповідачем, тому слід вважати, що між сторонами укладений договір в письмовій формі.

Щодо не підписання відповідачем акту за грудень 2017 року на суму 85523,27 грн., посилаючись на норми ст. ст. 853, 882 ЦК України, що регулюють відносини, які випливають з договору підряду, зазначає, що відповідач в порушення зазначених норм безпідставно відмовився від прийняття робіт, не заявив про їх недоліки, а тому не звільняється від обовязку їх оплати.

Посилаючись на правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 1/446, вказує, що відсутність бюджетних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Спростовуючи твердження відповідача щодо необхідності надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень в межах договору № 9 від 22.02.2017 року до 31.12.2017 року, зазначає, що позивачем даний договір виконано повністю в період з березня по жовтень 2017 року на суму 774000,00 грн., а тому зазначений припинив свою дію в звязку з повним виконанням; за результатами проведених публічних закупівель в 2017 році між сторонами було укладено договір № 10 від 22.02.2017 року про надання послуг з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і повязаного обладнання та супутні послуги на суму 488500,00 грн., роботи по договору виконано по листопад місяць 2017 року, а тому в подальшому зазначені види робіт виконував на підставі договору № 301 від 04.12.2017 року на суму 195000,00 грн..

Відповідач 13.09.2018 року подав додаткове пояснення до відзиву (а.с.219 т.1), в якому вказує, що вимога позивача про стягнення коштів в сумі 121169,85 грн., згідно актів виконаних робіт за листопад-грудень 2017 року, є безпідставною, оскільки акт на суму 35346,58 грн. був помилково підписаний замовником та містить види робіт, які практично не можуть виконуватись у відповідну пору року листопаді місяці; роботи по акту за грудень 2017 року на суму 85823,27 грн. виконувались на території житлових будинків, де позивач є управителем, в звязку з чим виникли правовідносини між управителем та співвласниками будинку, які регулюються нормами Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги»; згідно ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі, а істотні умови про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі; крім випадків, наведених в п. 4 даної статті; умовами договору № 9, а саме п. 6.2.3 передбачено, що замовник має право зменшувати обсяги виконання робіт та загальну вартість договору залежно від реального фінансування при внесенні відповідних змін до договору; при проведенні розрахунків за договором в повному обсязі на суму 774000,00 грн., жодних змін до договору щодо вартості чи обсягів робіт не вносилось, додаткові угоди не укладались, гарантійні листи щодо виконання оплатних робіт відповідачем позивачу не надавались, а тому відсутнє будь-яке грошове зобовязання зі сторони відповідача перед позивачем, а відтак позов вважає безпідставним і просить відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовну вимогу, представники відповідача та 3-ї особи позов заперечують.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін вбачається наступне.

22.02.2017 року між позивачем та відповідачем за результатами публічних закупівель було укладено договір № 9 про надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень (а.с.14-15 т.1). Згідно п. 3.1 ціна договору становить 774000,00 грн., термін надання послуг, перелік яких визначено п. 1.2, до 31.12.2017 року (п.5.2).

Пунктами 1.3, 6.2.3 визначено, що обсяги послуг та загальна вартість договору можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Як слідує з матеріалів справи договір на суму 774000,00 грн. сторонами був виконаний, як в частині надання послуг так і оплати, в період з березня по жовтень 2017 року.

Предметом спору по справі є стягнення заборгованості в сумі 121169,85 грн. за надані позивачем послуги в листопаді, грудні 2017 року, на підставі усних договорів, оформлених листами, ордерами на знесення зелених насаджень.

Зокрема, послуги за період з 01.по 30.11.2017 року на суму 35346,58 грн. підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року (ф.КБ-3) (а.с.36-38 т.1).

В даному акті зазначено перелік послуг, зокрема, викошування суцільних газонів ручними газонокосарками, посів газонів партерних, мавританських та звичайних вручну, заготівля рослинної землі, корування пнів.

Відповідач, заперечуючи позов, зазначив, що даний акт було підписано помилково, зазначені в акті послуги неможливо надавати в листопаді місяці, відповідач не був замовником даних послуг, оскільки передбачене договором від 22.02.2017 року № 9 фінансування на зазначені послуги на суму 774000,00 грн., станом на 01.11.2017 року, повністю використано, а оскільки оплата послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів їх укладання на підставі усних договорів не допускається, дана позиція підтримана 3-ю особою.

В підтвердження наданих послуг за листопад, крім акту ф. КБ-2в та довідки ф.КБ-3 на суму 35346,58 грн., грудень 2017 року на суму 85823,27 грн. позивач надає акт приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) без підпису відповідача, ордери на знесення зелених насаджень, заяви жильців, а також листи звернення на адресу міського голови про виділення додаткового фінансування та листи-відношення на кронування дерев за підписом начальника управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства (а.с.20-29, 32, 39-40 т.1).

Заперечуючи вимогу про стягнення заборгованості по акту за грудень 2017 року, відповідач зазначає, що позивач є управителем житлових будинків за адресами зазначеними в акті, а тому по даних послугах виникли відносини між співвласниками будинків та управителем, які регулюються положеннями Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги».

Перелік будинків, в яких позивач є управителем, та рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради про призначення управителем ТзОВ «К.П.Верес» надані відповідачем згідно заяви від 15.08.2018 року (а.с.135-138 т.1).

Договори про надання послуг з управлінням багатоквартирними будинками, в яких позивач виступає Управителем, укладені між виконавчим комітетом Ковельської міської ради (Замовник) та ТзОВ «К.П.Верес» (Управитель) (а.с.186 т.1).

Згідно з даними договорами до обовязків Управителя належить утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Перелік послуг визначено в п. 1.2 договору.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - субєкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; п. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Позивач згідно заяви від 13.09.2018 року надав копії договорів про надання послуг з утримання місць загального користування, а саме № 17 від 15.03.2017 року, № 275 від 07.11.2017 року, № 304 від 06.12.2017 року, № 347 від 22.12.2017 року та довідки ф.КБ-3, що підтверджують їх повне виконання. За умовами даних договорів надавались послуги з обслуговування міських парків культури, Меморіального комплексу та рекреаційної зони лівого берега водосховища (а.с.192-203 т.1).

Тобто, як слідує з матеріалів справи, всі угоди між позивачем та відповідачем про надання певних послуг за бюджетні кошти укладались у письмовому вигляді за результатами проведених тендерів.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вартість наданих послуг за листопад-грудень 2017 року на суму 121169,85 грн., яка заявлена позивачем, не підтверджені належними доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.

При цьому суд враховує слідуюче.

За ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, згідно ч.2 даної статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно твердження позивача послуги надавались на підставі договорів укладених у спрощений спосіб (п.1 ст. 181 ГК України), а саме за листопад на суму 35346,58 грн. шляхом підписання акта виконаних робіт на дану суму, за грудень на суму 85823,27 грн. згідно виданих відповідачем, як Замовником ордерів на знесення зелених насаджень, листів-відношень.

За своєю правовою природою правовідносини між сторонами по справі підпадають під ознаки, що випливають з договорів надання послуг та регулюються главою 63 ЦК України.

Так, ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи слідує, що передумовою надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень є обовязкове укладення між сторонами письмового договору за результатами тендеру, яким визначено переможця процедури закупівлі. Крім загальних норм Цивільного кодексу України відносини щодо надання послуг регулюються спеціальним Законом України «Про публічні закупівлі», договір повинен містити умови, які не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції; ціна договору відповідати договірній ціні (кошторису), оскільки оплата послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Доводи позивача щодо укладення договорів у спрощений спосіб, а саме на підставі листів-відношень, ордерів на знесення зелених насаджень, то дані не підтверджують факту надання послуг, ними не узгоджено ціни послуг, порядку їх оплати, а тому не можуть слугувати належними доказами про стягнення заборгованості.

Щодо твердження позивача про підтвердження надання послуг на підставі виписаних відповідачем ордерів на знесення зелених насаджень, суд зазначає, що Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 01.08.2006 року (із наступними змінами). Пунктом 5 даного Порядку визначено, що Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню, а отже ордери, на які посилається позивач, не є підтвердженням укладення угоди між сторонами по справі у спрощеній формі.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

03.10.2018 року.

Суддя С. В. Костюк