КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. Справа№ 910/18144/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від позивача - Молчанова П.В.,

від відповідача - Антонової Г.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.05.2018 (повне рішення складено 22.06.2018, суддя Мандриченко О.В.)

у справі № 910/18144/17

за позовом 1. Приватного підприємства "Світова музика",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер мьюзік Україна",

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія фудс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Контент делівері сервіс",

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Організація) в інтересах Приватного підприємства "Світова музика" (далі - ПП "Світова музика", позивач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер мьюзік Україна" (далі - ТОВ "Ворнер мьюзік Україна", позивач-2) звернулась до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія фудс" (далі - відповідач) про стягнення 64000,00 грн. компенсації у зв'язку із порушенням майнових авторських прав шляхом публічного виконання - музичних творів "Tuesday" (автори музики та тексту: Sheran, Makonnen; Aleem, Ousala; Wayne Leland Tyler; Uwaezuoke, Sonny; виконавець - Burak Yeter feat Danelle Sandoval) та "Ocean Drive" (автори музики та тексту: Timucin Aluo; Adam Dyment; Jay Norton; Henry Ritson; виконавець - Duke Dumant) (далі - спірні твори) без відповідного дозволу правовласника та без виплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі №910/18144/17 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2018, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права,зокрема, статей 204, 421, 422, 427, 435, 1107 Цивільного кодексу України, статті 236 Господарського процесуального кодексу України. також, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції Організація посилається на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 прийнято до провадження апеляційну скаргу Організації, розгляд справи № 910/18144/17 призначено на 05.09.2018.

Відповідач подав відзив, в якому просив залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2018, а апеляційну скаргу без задоволення, вказавши, що позивач не довів належності позивачам майнових авторських прав на спірні твори, а також факту використання відповідачем таких творів.

В судовому засіданні 05.09.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2018 відповідно до ст. 216 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, літературні та художні твори, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення.

Об'єктом авторського права є твори, зокрема, музичні твори (з текстом або без тексту) (ст. 433 ЦК України).

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Слід зазначити, що з огляду на приписи статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Згідно з пунктом 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

01.01.2016 між Організацією та Приватним підприємством "Світова музика" (як видавником) укладено Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами, за умовами якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори (об'єкти авторського права), які належать видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору (п. 2.1), організація здійснює колективне управління відповідно до договору на території України (п. 2.4).

Згідно з пунктом 3.1 Договору видавник зобов'язується декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами, встановленими Організацією відповідно до положень статуту.

Пунктом 7.1 Договору №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 визначено, що організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані організації за цим договором.

Згідно з пунктом 7.2 Договору №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016, організація має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав видавника, в т.ч. перешкоджати використанню об'єктів авторського права без дозволу організації, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації, але за умови отримання попередньої згоди видавника на такі дії.

Пунктом 7.3 Договору №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання після отримання згоди видавника, має права пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Строк дії договору - до 31.12.2016 (п. 10.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 01.01.2016 до Договору про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 №АУ 010116, сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2017 включно, а також виклали пункти 7.2 та 7.3 у новій редакції, а саме:

- 7.3. Організація має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав видавника, в т.ч. перешкоджати використанню об'єктів авторського права без дозволу організації, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації. Відповідно до чинного в Україні законодавства вчинення таких дій не потребує отримання додаткових дозволів чи погоджень видавника. При цьому, організація має проінформувати видавника про здійснення таких дій;

- 7.4. У випадку виявлення порушення прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які дії як для захисту права видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами. Для цього організація має право отримувати судові накази і приймати на свою користь виконання за прийнятими судовими актами із наступним розподілом прийнятого виконання на користь видавника. Умови і порядок такого розподілу встановлюються цим договором і додатковими угодами до нього.

На виконання умов пункту 3.1 Договору про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 №АУ 010116, Організація, діючи від імені Приватного підприємства "Світова музика", надала декларацію, відповідно до якої заявлена наявність майнових авторських прав щодо музичного твору згідно переліку, зокрема, на спірний музичний твір - "Ocean Drive" (автори музики та тексту: Timucin Aluo; Adam Dyment; Jay Norton; Henry Ritson; виконавець - Duke Dumant).

Організація в підтвердження доводу про наявність у позивача-1 виключних майнових прав на спірний музичний твір ("Ocean Drive") надала ліцензійний договір від 01.01.2016 № 01/2016-Л та додаткову угоду до нього від 01.01.2017, укладені позивачем-1 із ТОВ "Олл мьюзік паблішинг" (рос. Общество с ограниченной ответственностью "Олл мьюзик паблишинг"), м. Москва, РФ.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2016 ПП "Світова музика", як ліцензіатом, та ТОВ "Олл мьюзік паблішинг", як ліцензіаром, укладено договір № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав, за умовами якого

ліцензіар передає ліцензіату на територію України виключні права на управління майновими авторськими правами на всі твори, які відносяться до каталогу ліцензіара (далі - Каталог), який є невід'ємною частиною даного договору, права на використання якого на території (територія України) належать ліцензіару на території країн СНД, а саме: право використовувати, а також дозволяти або забороняти використання творів наступними способами: публічного мовлення; публічного виконання; публічного показу; прокату та ін.; розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження за допомогою будь-яких видів зв'язку, включаючи мобільний зв'язок та Інтернет; відтворення та розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження творів в механічному записі на будь-яких видах носіїв; використання творів у складі програм телебачення (п. 1 Договору).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л ліцензіар передає ліцензіату право укладати на території України договори з юридичними та фізичними особами - користувачами Каталогу зазначеними в пунктах 1.1, 1.2 способами, та право збирати на користь ліцензіара за вказані види використання винагороду (роялті). Ставки роялті за дозволами, які видаються безпосередньо ліцензіатом користувачам, підлягають погодженню з ліцензіаром шляхом повідомлення. З метою забезпечення прав ліцензіара ліцензіат може укладати договори про взаємне представництво інтересів з іншими підприємствами та організаціями на території України та отримувати від них винагороду на користь ліцензіара за використання творів у способи, зазначені в даному договорі. За попередньою згодою ліцензіара, ліцензіат має право укладати договори, які передбачають надання прав на видачу дозволів та збір винагороди за використання творів з каталогу.

Пунктом 2.6 договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л передбачено, що ліцензіат зобов'язується представляти інтереси ліцензіара з питань захисту переданих за даним договором прав в усіх державних, судових, суспільних та комерційних організаціях, установах та підприємствах на території України, пред'являти претензії та позови виключно з письмової згоди ліцензіара з метою відновлення порушених прав та стягнення матеріального, а також іншого виду збитку, включаючи упущену вигоду, у випадках незаконного використання користувачами на території України прав, передбачених даним договором. Ліцензіат зобов'язаний узгоджувати з ліцензіаром усі претензії та позови, пов'язані з порушенням прав на території України;

Строк дії Договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л встановлений до 31.12.2017 (згідно з додатковою угодою від 01.01.2017 до договору).

До Договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л його сторонами підписано додаток № 1/4 "Перелік з каталогу музичних творів", відповідно до якого підтверджено, що станом на 01.09.2016 надані права, зокрема відносно спірного музичного твору ("Ocean Drive", частка правовласника на публічне виконання становить 45%), а також передбачено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг" надається ПП "Світова музика" письмова згода пред'являти претензії та позови згідно діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права; також Товариство з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг" погоджується з правом ПП "Світова музика" доручати судове представництво Організації на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

З аналізу умов укладеного між позивачем-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг" договору слід дійти висновку, що ПП "Світова музика" отримала права на управління відповідними майновими правами на відповідні твори, оскільки за умовами угоди позивач уповноважений виключно на управління майновими авторськими правами правовласника (Товариство з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг") і лише такими правами це підприємство наділене. В той же час, саме виключні майнові авторські права, в тому числі на спірний твір, за зазначеним договором позивачу-1 не передавались.

За приписами статей 48 і 49 Закону можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

За наявності договорів з суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

За матеріалами справи не підтверджено наявність у позивача-1 статусу організації колективного управління, що також не заперечується сторонами, а відтак ПП "Світова музика" не володіє повноваженнями встановленими ст. 48 Закону.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не є ані суб'єктом авторського права, ані організацією колективного управління, а відтак до Організації не перейшли в управління майнові авторські права на спірний музичний твір, за захистом якого заявлено даний позов.

Також, 01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл", м. Москва, РФ (видавник) та ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" (субвидавник) укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

За умовами. 2.1 договору №ВЧ-01112014/02-д видавник надає субвидавнику право на використання протягом строку (п. 11 договору) на території (територія: Україна) та способами, зазначеними у договорі, всіх творів, що входять в каталог видавника, за виключенням продакшн музики (п. 2.1).

У пункті 2.3.1 договору узгоджено, що субвидавник має право використовувати твори протягом строку на території на умовах виключної ліцензії наступним способом:

публічне виконання творів, а саме подання творів в живому виконанні або за допомогою технічних засобів, за виключенням права на здійснення постановки творів, яке надається на умовах виключної ліцензії за умови попереднього погодження з видавником, та права виконання в цифровому форматі, яке надається на умовах невиключної ліцензії за умови попереднього погодження з видавником.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 «Роздруківка з каталогу музичних творів», станом на 01.10.2016 ліцензіар передав ліцензіату права щодо творів, зокрема, музичного твору "Tuesday" (автори музики та тексту: Sheran, Makonnen; Aleem, Ousala; Wayne Leland Tyler; Uwaezuoke, Sonny; виконавець - Burak Yeter feat Danelle Sandoval), у якому частка правовласника (публічне виконання) становить 33,34%.

Також у додатку №1 ТОВ "Ворнер/Чаппелл" погоджується з правом ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" доручати судове представництво Організації на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 32 Закону передача права на використання твору іншим особам може здійснюватися на основі авторського договору про передачу виключного права на використання твору або на основі авторського договору про передачу невиключного права на використання твору.

За авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються.

За авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам.

За визначенням ст. 1 Закону виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом;

публічне виконання - подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Як було встановлено вище, за умовами п. 2.3.1 договору позивач-2 отримав виключне майнове авторське право на використання твору шляхом його публічного виконання, за виключенням права виконання в цифровому форматі, яке надається на умовах невиключної ліцензії за умови попереднього погодження з видавником.

За твердженням позивача, 23.05.2017 у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, 12-А, в якому здійснює господарську діяльністю відповідач, зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, спірних творів "Tuesday" (виконавець - Burak Yeter feat Danelle Sandoval) та "Ocean Drive" (виконавець - Duke Dumant), про що представником Організації Чередніченком Євгеном Івановичем на підставі довіреності від Організації від 31.12.2016 № 31/12/16/1 одноособово складено акт фіксації від № 36/05/17 від 23.05.2017.

У акті зазначено, що в приміщенні закладу наявні працюючі прилади для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом (тобто публічне виконання). Розповсюдження звукової хвилі - тобто подання музичних творів (публічне виконання) безпосередньо зафіксовано на доданому до акту відео-звукозаписі і сприймається на слух, а не зором.

Вважаючи, що відповідач без дозволу суб'єктів авторського права (позивачів) та без виплати винагороди здійснив публічне виконання спірних творів, що є порушенням майнових авторських прав позивача згідно ст. 50 Закону та підставою для виплати йому компенсації відповідно до ст. 52 Закону, Організація звернулась з даним позовом про стягнення грошової компенсації в розмірі 10 розмірів мінімальної заробітної плати за використання кожного об'єкту авторського права, що становить 64000,00 грн.

Як встановлено вище, на підтвердження своїх повноважень на звернення із даним позовом, Організація надала суду договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" та договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" про передачу останньому майнових авторських прав на спірний твір.

Також, подано договір Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 із ПП "Світова музика", договір № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг" та ПП "Світова музика".

З поданих доказів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Олл мьюзік паблішинг" не є первинним суб'єктом авторського права на спірні твори, у зв'язку з чим суд першої інстанції правомірно вказав про необхідність дослідження обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у користування за авторським договором, строку дії договору тощо, оскільки у разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

Вказана правова позиція викладена у п. 30.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12.

Відповідно до умов договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" отримало 33,34 % прав на умовах виключної ліцензії на використання, в тому числі і шляхом публічного виконання, спірного твору протягом строку (п. 11 договору) на території України.

Згідно з пунктами 11.1 та 11.2 строк договору спливає 31.12.2014 та може автоматично продовжуватись на черговий період в один рік, якщо і до того часу не буде розірваний будь-якою зі сторін.

В той же час, матеріали справи не містять докази на підтвердження набуття авторського права на частку в розмірі 33,34 % на спірний твір Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл", а також права останнього передавати такі права на умовах виключної ліцензії.

На підставі договору №01/2016-Л від 01.01.2016 ПП "Світова музика" отримало 45 % права на управління майновими правами на спірний твір, оскільки за умовами угоди позивач уповноважений виключно на управління майновими авторськими правами правовласника, а відтак не є суб'єктом авторського права.

В той же час, матеріали справи не містять докази на підтвердження набуття авторського права на спірний твір ПП "Світова музика", а також права останнього передавати такі права на умовах виключної або невиключної ліцензії.

Нормами ч. 1, 2 статті 11 Закону встановлено, що первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

В той же час, частиною 5 статті 11 Закону передбачено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Про реєстрацію авторського права на твір Установою видається свідоцтво.

Відповідно до ст. 202, 204 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 31 Закону встановлено, що автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Відповідно до ст. 32 Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону (ч. 1).

Передача права на використання твору іншим особам може здійснюватися на основі авторського договору про передачу виключного права на використання твору або на основі авторського договору про передачу невиключного права на використання твору (ч. 2).

За авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються (ч. 3).

За авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам (ч. 4).

Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами (ч. 5).

Права на використання твору, що передаються за авторським договором, вважаються невиключними, якщо у договорі не передбачено передачі виключних прав на використання твору (ч. 6).

З огляду на загальні та спеціальні норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що не є достатнім посилання Організації (в підтвердження права на звернення із даним позовом) лише на презумпцію правомірності договорів укладених позивачами (як набувачів авторського права - ліцензіатів) із ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Олл мьюзік паблішинг" (як суб'єктами авторського права - ліцензіарів), оскільки вони не є первинними володільцями авторських прав та відповідно їх повноваження з передачі набутих авторських прав можуть бути обмежені відповідними авторськими договорами, укладених раніше щодо окремого конкретного твору.

При цьому, позивач-1 взагалі не набув статусу суб'єкта авторського права в розумінні Закону, оскільки не отримав такі права від ТОВ "Олл мьюзік паблішинг".

Позивач не надав докази на підтвердження набуття авторських прав товариствами "Ворнер/Чаппелл" та "Олл мьюзік паблішинг", а відтак і права на передачу майнових авторських прав на спірні музичні твори третім особам, в тому числі і позивачам, у зв'язку з чим належить відхилити твердження Організації про набуття нею повноважень управляти виключними майновими права на спірні музичні твори, а отже і звертатись із відповідним позовом про отримання компенсації за використання таких творів відповідачем без його дозволу та сплати авторської винагороди.

На підтвердження факту використання відповідачем спірних музичних творів у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, 12-А, Організація надала відеозапис, акт фіксації № 36/05/17 від 23.05.2017, а також чек від 23.05.2017.

В Акті № 36/05/17 від 23.05.2017 зазначено, що його склав та підписав представник Чередниченко Є.І., що діє на підставі довіреності, проте на відеозаписі названа особа візуально відсутня, а доручення не демонструється, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка здійснює відеозапис.

Також в Акті № 36/05/17 від 23.05.2017 вказано, що представник відповідача відмовився підписувати акт, але з відеозапису вбачається, що представникам відповідача не було запропоновано вказаний акт для ознайомлення та підписання.

Втім, з відеозапису не можливо встановити, що акт № 36/05/17 від 23.05.2017 складався у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, 12-А.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши поданий відеозапис фіксації порушення авторського права, колегія суддів встановила, що фіксація публічного виконання об'єктів авторського права була здійснена неналежним чином (не уповноваженою особою з огляду на неможливість встановлення особи, яка здійснювала фільмування), відеозапис, поданий на диску для лазерних систем зчитування, не дає можливості достовірно ідентифікувати джерело походження звукових сигналів, у зв'язку з поганою якістю звукового потоку. Зафіксовані звукові сигнали не можуть бути ідентифіковані в якості фонограм, у яких зафіксовані спірні музичні твори.

Враховуючи наведене, акт та відеозапис не є достатніми та допустимими доказами у даній справі, у зв'язку з чим суд позбавлений об'єктивної можливості встановити, чи відеозапис було здійснено комплексно (одночасне поєднання зображення та звукового супроводу), без ознак монтажу (наприклад, без накладення звукового супроводу на візуальне відображення) перед здійсненням його запису на диск, наданий суду в якості доказу.

А за вказаних обставин, неможливо дійти до беззаперечного висновку про використання відповідачем спірних музичних творів шляхом публічного виконання у приміщенні кафе "Solo-pizza", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хращатик, 12-А, лише з огляду на подані Організацією докази.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки позивачі в особі Організації не надали належних доказів на підтвердження набуття ними майнових авторських прав на спірні музичні твори, а також факту використання таких музичних творів.

Організація не надала доказів в обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у даній справі не вбачається.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді належить покласти на скаржника - Приватну організацію "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 у справі № 910/18144/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.10.2018.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Т.І. Разіна