РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2018 м. Київ Справа № 910/10495/18

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ";
до: ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ;
про: стягнення 15.378,02 грн.
Суддя Балац С.В.
Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (далі відповідач) про стягнення 15.378,02 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10495/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.
Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням наступного; невідповідність відомостей про ДТП в повідомленні про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяві на виплату страхового відшкодування; позивачем не було здійснено виклик представника відповідача для технічного огляду; у вступній частині позову зазначена ціна, яка відрізняється від ціни, зазначеної у прохальній частині позову; поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.
До господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог в частині зазначення вірної ціни позову у прохальній його частині.
Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказав на належність і допустимість постанови Печерського районного суду м. Києва, а вимога методики про виклик не є імперативною.
Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, зокрема, про безпідставність посилання позивача на постанову Верховного суду від 07.02.2018 у справі № 910/18329/16-г.
Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як страховиком, та гр. ОСОБА_1 , як страхувальником, (далі - відповідач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту від 7.01.2017 № 26127а7к3 (далі Договір добровільного страхування).
Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "KIA MAGENTIS", із державним номерним знаком НОМЕР_2 (далі застрахований ТЗ).
03.12.2017 о 20:10 на вул. Бастіонна 6 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "ГАЗ", із державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2 .
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2018 у справі № 757/74044/17-п встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 .
Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.
Згідно рахунку від 13.12.2017 № СЧ-0044829 загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ складає 15.378,02 грн.
У відповідності до звіту від 14.12.2017 № 504, здійсненого замовленням позивача фізичною особою-підприємцем Казда Денисом Олеговичем, який діє на підставі Сертифікату від 16.08.2017 № 813/17, вартість відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу, становить 16.226,54 грн.
Позивач на підставі Договору добровільного страхування та з урахуванням рахунку від 13.12.2017 № СЧ-0044829 та звіту від 14.12.2017 № 504, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 15.378,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.12.2017 № 401 871, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.
За правилами, встановленими ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.
Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 11.07.2018 № ЕЛ_5738 про відшкодування страхової виплати, яка залишена відповідачем без виконання.
Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Положеннями ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 15.378,02 грн. підлягає задоволенню повністю.
Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з урахуванням наступного:
- помилка страхувальника в повідомленні про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяві на виплату страхового відшкодування не впливає на правомірність виплати страхового відшкодування позивачем і його право регресу до відповідача;
- пункт 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 не передбачає обов`язкової присутності представника відповідача при проведенні огляду пошкодженого транспортного засобу;
- невірно зазначену ціну позову в прохальній частині останнього позивач виправив шляхом поданні до суду заяви;
- вину гр. ОСОБА_2 встановлено у постанові Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2018 у справі № 757/74044/17-п, що не потребує доказування в розумінні ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 15.378 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 02 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац