ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2132/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Клєванової Ольги Сергіївни, м. Харків (61121, АДРЕСА_1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок-Креатив", м. Харків (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21)
про стягнення коштів в розмірі 20508,00 грн
за участю представників сторін:

позивача - Осєтров В.М., дов. № 06.09.2018;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Клєванова Ольга Сергіївна, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок-Креатив", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 20508,00 грн., підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов договору № 01/10/2016-2 від 01.10.2016, в частині вчасної та в повному обсязі сплати за надані позивачем поліграфічні послуги по виготовленню книжкової продукції. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 03.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.08.2018 о 12:30 год.

У судовому засіданні 20.09.2018 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, відзив на позовну заяву до суду не надав. При цьому суд зазначає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, а з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 03.08.2018 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою. Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що, відповідно до сайту пошуку поштових відправлень Укрпошти, ухвала суду про відкриття провадження у справі № 922/2132/18 отримана відповідачем 13.08.2018 о 10:44 год., що свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи господарським судом Харківської області.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно ч.9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ранок-Креатив» (відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Клєвановою Ольгою Сергіївною (позивач, виконавець) укладений договір № 01/10-2016 (договір), згідно з умовами якого, позивач зобов'язався надати замовнику поліграфічні послуги по виготовленню видань книжкової продукції, а замовник зобов'язався прийняти виготовлену продукцію і оплатити її вартість.

У відповідності до п. 3.1 договору прийом-передача матеріалів готової продукції по кількості здійснюється згідно товаросупровідним документам.

Позивач на виконання умов договору передав відповідачу виготовлену продукцію на загальну суму 45 796,80 грн., про що свідчать видаткові накладні: № 79 від 19.06.2017; №84 від 29.06.2017; №23 від 23.04.2018; №27 від 02.05.2018, які містять підпис уповноваженої особи відповідача та скріплені печаткою установи відповідача.

Таким чином, позивач виконав перед відповідачем свої зобов'язання за договором своєчасно та в повному обсязі, а відповідач прийняв готову продукцію.

Порядок здійснення розрахунків за поставлений товар передбачений п. 2.6. договору, відповідно до якого оплата товару відповідачем здійснюється шляхом попередньої оплати у розмірі 50 % вартості продукції та остаточної вартості робіт у розмірі 50 % вартості після виконання робіт, але не пізніше ніж 60 календарних днів з моменту отримання Замовником 100 % кількості замовлення.

Відповідач лише частково розрахувався за виготовлену і передану йому продукцію, сплативши на підставі відповідних рахунків на оплату на поточний рахунок позивача 25288,80 грн., у зв'язку з чим 03.07.2018 на адресу відповідача було направлено претензію, з вимогою, на протязі семи днів, з моменту отримання претензії, сплатити суму заборгованості за договором № 01/10-2016 в розмірі 20508,00 грн.

Позивач не отримав відповіді на направлену претензію, заборгованість відповідачем в розмірі 20508,00 сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання укладеного між сторонами даного спору договору № 01/10-2016 від 01.10.2016, Фізичною особою-підприємцем Клєвановою Ольгою Сергіївною надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Ранок-Креатив» поліграфічні послуги по виготовленню видань книжкової продукції, передача замовнику якої підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними.

Натомість, відповідач, в порушення умов договору, розрахувався за надані позивачем послуги не в повному обсязі та, станом на дату розгляду справи, не надав суду доказів на підтвердження сплати суми заборгованості в розмірі 20508,00 грн.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, ненадання відповідачем суду доказів погашення боргу, суд знаходить позовні вимоги в межах суми боргу у розмірі 20508,00 грн. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, тому такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок-Креатив" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, ) на користь Фізичної особи-підприємця Клєванової Ольги Сергіївни (61121, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, інформація щодо дати народження в матеріалах справи відсутня) 20508,00 грн. - заборгованості за договором від 01.10.2016 та 1762,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 24.09.2018.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2132/18