РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2018Справа № 910/5592/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жука В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Газ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазгруп «Деметра»

про стягнення 46770001,20 грн.,

за участі представників:

від позивача - Каіра В.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Журба М.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліберті Газ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазгруп «Деметра» про стягнення 46770001,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем належним чином не виконано взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі-продажу природного газу №ЛГ-01/16 від 27.01.2016 та Додаткових угод до нього, в частині повного та своєчасного внесення попередньої оплати у встановлені договором строки, внаслідок чого, відповідно до умов договору, такі дії відповідача розцінюються як відмова від обсягу газу, а відтак відповідач має сплатити на користь позивача, на підставі п.6.5 Договору, штраф в розмірі 30% від вартості обсягу газу. Враховуючи викладене позивач просить стягнути на свою користь 46770001,20 грн. штрафу.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що порушення виконання зобов'язання за спірним договором у останнього виникло внаслідок невиконання контрагентами відповідача своїх зобов'язань. А відтак, оскільки відповідач порушив умови договору не зі своєї вини, останній просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліберті Газ» (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазгруп «Деметра» (відповідач, покупець) було укладено Договір купівлі продажу природного газу №ЛГ-01/16, відповідно до умов якого, оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця природний газ українського походження або імпортований (код УКТЗЕД 27112100) приведений до стандартних умов ((t) = 20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (010,325 кПа)), а оптовий покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Відповідно до п.1.4 Договору, оптовий покупець купує газ для його подальшої реалізації та не використовує як паливо або сировину газ, отриманий за цим договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що строки передачі газу у відповідному місяці передачі визначаються сторонами у Додаткових угодах до договору.

Обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем потовому покупцеві за цим договором, а також ціна за 1 тисячу куб. м газу визначається та узгоджується сторонами у Додаткових угодах до договору (п.2.2 Договору).

Положеннями п.4.1 Договору, ціна на газ, який підлягає передачі, визначається сторонами у додаткових угодах до договору.

Згідно з п.4.2 Договору, загальна сума договору складається із загальної вартості газу, переданого оптовому покупцю за весь період дії договору.

За умовами п.5.1 Договору, оплата за газ проводиться оптовим покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця, зазначений у розділі 11 цього договору. Продаж газу здійснюється виключно на умовах 100% попередньої оплати договірного обсягу газу, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

Відповідно до п.5.2 Договору, у випадку не оплати оптовим покупцем газу або часткової оплати відповідно до пункту 5,1 цього договору, оптовий продавець має право не здійснювати передачу газу або передати обсяг газу, що відповідає сумі здійсненої оплати.

Датою оплати оптовим покупцем газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок оптового покупця (п.5.3 Договору).

За умовами п.6.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та договором.

Згідно з п.6.2 Договору. У разі несплати або несвоєчасної оплати за газ у строки, зазначені в пункті 5.1 договору, оптовий покупець, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, сплачує на користь оптового продавця пеню за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, та додатково - штраф у розмірі 5% від загальної вартості газу, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 7% від загальної вартості газу.

У відповідності до п.6.5 Договору, у випадку повної або часткової відмови оптового покупця від прийняття зазначеного у договорі обсягу газу на відповідний місяць передачі, оптовий покупець зобов'язаний сплатити оптовому продавцю штраф у розмірі 30% вартості такого обсягу газу, від прийняття якого відмовився оптовий покупець.

Порушення оптовим покупцем строків оплати оптовому продавцю за договірний обсяг газу або будь-якої частини такого обсягу газу у відповідності до умов цього договору, оптовий продавець має право на власний розсуд вважати відмовою оптового покупця від договірного обсягу або його будь-якої частини. Відмова оптового покупця від договірного обсягу газу або його будь-якої частини дає право оптовому продавцю розпорядитись таким обсягом на власний розсуд, в тому числі продати будь-якій третій особі (п.6.9 Договору).

Відповідно до п.10.1 Договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором, зокрема, в частині здійснення взаєморозрахунків.

Додатковою угодою №1 від 02.02.2016 до договору сторони дійшли згоди про те, що оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця у лютому 2016 року, газ в обсязі 11000,000 тис. куб. м (п.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, сторони дійшли згоди визначити ціну газу, що на момент укладення даної додаткової угоди складає 6166,67 грн., крім того, ПДВ - 20%, що складає - 1233,33 грн., разом з ПДВ 7400 грн. Ціна газу встановлена за 1000 куб. м газу.

Пунктом 3 Додаткової угоди сторони погодили, що попередня загальна вартість планового обсягу, станом на дату укладення даної додаткової угоди складає 81400044 грн.

Попередня загальна вартість планового обсягу підлягає попередній оплаті оптовим покупцем на поточний рахунок у наступному порядку: 81400044 грн. проводиться у вигляді попередньої оплати, терміном до 25.02.2016 включно (п.4 Додаткової угоди).

Положеннями п.5 додаткової угоди сторони погодили, що у разі несплати за газ у строки, зазначені в п.4 цієї додаткової угоди, або часткової оплати. Сторони домовились вважати, що така дія прирівнюється до відмови оптового покупця від обсягу газу за цією додатковою угодою та при цьому застосовуються положення п.6.5 Договору купівлі-продажу природного газу №ЛГ-01/16 від 02.02.2016. В той же час, відмова оптового покупця від обсягу газу, дає право оптовому продавцю розпорядитись таким обсягом газу на власний розсуд, в тому числі продати будь-якій третій особі.

Додатковою угодою №2 від 23.02.2016 до договору сторони дійшли згоди про те, що оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця у березні 2016 року, газ в обсязі 10000,000 тис. куб. м (п.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, сторони дійшли згоди визначити ціну газу, що на момент укладення даної додаткової угоди складає 6208,33 грн., крім того, ПДВ - 20%, що складає - 1241,67 грн., разом з ПДВ 7450 грн. Ціна газу встановлена за 1000 куб. м газу.

Пунктом 3 Додаткової угоди сторони погодили, що попередня загальна вартість планового обсягу, станом на дату укладення даної додаткової угоди складає 74499960 грн.

Попередня загальна вартість планового обсягу підлягає попередній оплаті оптовим покупцем на поточний рахунок у наступному порядку: 74499960 грн. проводиться у вигляді попередньої оплати, терміном до 31.03.2016 включно (п.4 Додаткової угоди).

Положеннями п.5 додаткової угоди сторони погодили, що у разі несплати за газ у строки, зазначені в п.4 цієї додаткової угоди, або часткової оплати. Сторони домовились вважати, що така дія прирівнюється до відмови оптового покупця від обсягу газу за цією додатковою угодою та при цьому застосовуються положення п.6.5 Договору купівлі-продажу природного газу №ЛГ-01/16 від 02.02.2016. В той же час, відмова оптового покупця від обсягу газу, дає право оптовому продавцю розпорядитись таким обсягом газу на власний розсуд, в тому числі продати будь-якій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, позивач звернувся до відповідача із Листом №04/04-1 від 04.04.2016 в якому зазначив, що станом на 04.04.2016 від відповідача не надійшло оплати за обумовлений договором газу, у зв'язку з чим, позивачем було нараховано відповідачу штраф в розмірі 46770001,20 грн.

Позивач, у відповідь, Листом №04-2016/3 від 13.04.2016 відповідач повідомив позивача про те, що ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» визнає обов'язковість укладеного між сторонами договору, проте у зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань контрагентами останнього, відповідачем було допущено порушення строків оплати за газ. Відтак, відповідач зазначив, що порушення зобов'язань за спірним договором сталось не з вини останнього.

В подальшому, 26.05.2016 відповідачем було сплачено на користь позивача в якості виконання зобов'язань за спірним договором 2500000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №265 від 26.05.2016, жодних інших доказів оплати відповідачем обумовленого договором обсягу газу матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно зі ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт існування неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної оплати обумовленого договором обсягу газу належним чином підтверджений наявними в матеріалах справи документами та відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

У відповідності до п.6.5 Договору, у випадку повної або часткової відмови оптового покупця від прийняття зазначеного у договорі обсягу газу на відповідний місяць передачі, оптовий покупець зобов'язаний сплатити оптовому продавцю штраф у розмірі 30% вартості такого обсягу газу, від прийняття якого відмовився оптовий покупець.

Положеннями п.5 додаткових угод №1 та №2, сторони погодили, що у разі несплати за газ у строки, зазначені в п.4 цієї додаткової угоди, або часткової оплати. Сторони домовились вважати, що така дія прирівнюється до відмови оптового покупця від обсягу газу за цією додатковою угодою та при цьому застосовуються положення п.6.5 Договору купівлі-продажу природного газу №ЛГ-01/16 від 02.02.2016.

Таким чином перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого сума штрафу становить 46770001,20 грн., суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості та відповідності умовам закону та договору, а відтак зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В той же час, доводи відповідача стосовно невиконання умов укладеного між сторонами договору з огляду на порушення взятих на себе зобов'язань контрагентами відповідача, судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до с.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За таких обставин, враховуючи положення чинного законодавства, факт порушення контрагентами відповідача своїх зобов'язань не звільняє останнього від виконання взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі продажу природного газу №ЛГ-01/16.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазгруп «Деметра» (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, буд. 6А, оф.1; ідентифікаційний код 38805539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Газ» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17, оф.316; ідентифікаційний код 400371 (сорок шість мільйонiв сімсот сімдесят тисяч одну) грн. 20 коп. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 24.09.2018

Суддя Я.В. Маринченко