ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Черкаси справа № 925/629/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача представник не зявився,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Городищенської міської ради Черкаської області

до Приватного акціонерного товариства Городищенське автотранспортне підприємство 17147

про стягнення 237866,38 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Городищенська міська рада Черкаської області звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Городищенське автотранспортне підприємство 17147, в якому просить суд стягнути з відповідача 237866,38 грн, з яких: 39176,01 грн заборгованість за сплату орендної плати, 1754,20 грн індексу інфляції орендної плати, 4933,67 грн пені, 190827,22 грн недоотриманих коштів за 2016, 2017 та 2018 роки, 1175,28 грн 3% проценти річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за укладеним між сторонами договором оренди землі від 10.10.2013, а саме відповідачем порушені умови договору щодо сплати орендної плати за землю.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача різницю недоотриманих у 2016, 2017, 2018 коштів орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Відповідач чи його представник у судове засідання не зявились.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованим листом з повідомленням ухвалу від 19.06.2018 про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 10 год. 00 хв. 10.07.2018, проте цей рекомендований лист не був вручений адресату, ухвала повернулась до суду з відміткою пошти «Підприємство закрите. Вручити лист не можна». Господарський суд Черкаської області надсилав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням ухвалу від 23.08.2018 про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті. Проте, вказана ухвала була повернута на адресу Господарського суду Черкаської області з поміткою пошти: «Підприємство не працює».

16 липня 2018 року для забезпечення дотримання прав відповідача бути поінформованим про час і дату призначення судового засідання на 11 год. 00 хв. 23 серпня 2018 року відповідно до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України Господарським судом Черкаської області розміщено інформацію про виклик Приватного акціонерного товариства Городищенське автотранспортне підприємство 17147 на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Відповідно до п. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином, тому відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просила позов задовольнити.

У судовому засіданні 25.09.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у даній справі в порядку, передбаченому ст. 240 ГПК України.

Заслухавши доводи і пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких правових підстав та мотивів.

На виконання рішення Городищенської міської ради Черкаської області №28-15/VI від 18.09.2013 між Городищенською міською радою та Приватним акціонерним товариством Городищенське автотранспортне підприємство 17147 було укладено договір оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) і підписаний акт передачі в користування земельної ділянки. Право оренди зареєстроване в Реєстраційній службі Городищенського районного управління юстиції Черкаської області 10.10.2013 за номером запису про інше речове право №3024177.

Відповідно до пункту 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в м. Городище, вул. Чехова, 39. Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0200.

Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 41454 кв. м., в т. ч. під будівлею 5646 кв. м., під обслуговуючою територією 35808 кв. м.

За основним цільовим призначенням земельна ділянка відноситься до земель транспорту.

Договір укладено на 15 (п'ятнадцять) років.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1044693,86 грн.

Згідно з пунктом 9 Договору сторони визначили, що за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі у розмірі 52234 грн 69 коп. в рік, 4352 грн 89 коп. щомісячно.

Відповідно до пункту 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії.

Згідно з пунктом 11 Договору орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно в розмірі 1/12 частини річної плати не пізніше 10 числа за звітним місяцем.

Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, що підтверджується Актом передачі в користування на умовах договору оренди земельної ділянки, що відноситься до забудованих земель Городищенської міської ради, від 10.10.2013. Вказаний акт підписаний сторонами, копія його знаходиться в матеріалах справи.

Відповідач свій обовязок щодо своєчасної сплати орендної плати не виконав. Останній платіж ним було здійснено 20.07.2017 в рахунок орендної плати за Договором за червень 2017 року.

Тому позивачем заявлено до стягнення 39176,01 грн боргу зі сплати орендної плати, який виник за період з 10 серпня 2017 року по 10 квітня 2018 року.

Статтею 1 Закону України Про оренду землі встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не виконав зобовязання за договором від 10.10.2013 щодо сплати орендної плати за землю за період оренди з липня 2017 року по березень 2018 у сумі 39176 грн 01 коп і тим самим порушив права позивача на своєчасне і повне одержання вказаної суми орендної плати за землю. Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача цієї суми боргу з орендної плати та передбаченої цим договором пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з п.14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується пеня у розмірі, визначеному законодавством.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4933 грн 67 коп пені, нарахованої за період з 10 серпня 2017 року по 10 квітня 2018 на борг, що виник з серпня 2017 року. Розрахунок пені виконано позивачем невірно.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Суд самостійно за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу Еліт: ОСОБА_1 перерахував суму пені та прийшов до висновку, що вимоги про стягнення пені підлягають до часткового задоволення за період з 10.08.2017 по 10.04.2018 у сумі 2064,32 грн, оскільки розрахунок пені зроблений позивачем більш, ніж за 6 місяців, що суперечить ч. 6 статті 232 ГК України та не відповідає вимогам ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 2064,32 грн за період з серпня 2017 року по лютий 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми закону позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1754 грн 20 коп. за період з серпня 2017 року по квітень 2018 та три проценти річних у сумі 1175 грн 28 коп. Розрахунок трьох процентів річних та періоду нарахування позивачем не подано.

Суд, перевіривши розрахунки інфляційних втрат прийшов до висновку, що позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового стягнення з відповідача на свою користь передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України 1754,20 грн інфляційних. Розрахунок інфляційних позивачем зроблено вірно.

Проте, розрахунок 3% річних позивачем зроблено невірно. За розрахунками суду до стягнення підлягає 402 грн 49 коп. 3% річних. Розрахунок сум трьох відсотків річних та втрат від інфляції судом вчинені із застосуванням калькулятора штрафних санкцій інформаційно правової системи «ЛІГА:ЗАКОН».

Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають: 39176,01 грн основного боргу, 2064,34 грн пені, 402,49 грн - 3% річних та 1754,20 грн інфляційних втрат.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоотриманих коштів за 2016, 2017, 2018 роки в розмірі 190827,22 грн. Позивач обґрунтовує ці позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Городищенської міської ради від 12 липня 2013 року №27-37/VI Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Городище та с. Набоків Городищенської міської ради» затверджено нову нормативно-грошову оцінку землі, яка введена в дію з 01.01.2014. В результаті цього розмір орендної плати, на думку позивача, змінився.

Позивач неодноразово звертався до відповідача листами з зазначенням необхідності укладення змін до договору оренди землі, оскільки його укладено за старою нормативною грошовою оцінкою та з вимогою сплатити заборгованість.

23.12.2015 сторонами було підписано додаток до договору оренди землі від 10.10.2013 про внесення змін до п. 9 договору щодо зміни розміру орендної плати. Копія вказаного додатку знаходиться в матеріалах справи.

Проте, за твердженням самого ж позивача державна реєстрація внесення змін до договору оренди землі не проводилась.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача недоотриманих коштів за 2016, 2017, 2018 роки суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1378-IV «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 30 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, затвердження нової нормативної грошової оцінки землі рішенням органу місцевого самоврядування є підставою для зміни орендної плати шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди землі.

Відповідно до рішення Городищенської міської ради від 12 липня 2013 року №27-37/VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Городище та с. Набоків Городищенської міської ради» затверджено нову нормативно-грошову оцінку землі, яка введена в дію з 01.01.2014.

23.12.2015 сторонами було підписано додаток до договору оренди землі від 10.10.2013 про внесення змін до п. 9 договору щодо зміни розміру орендної плати.

Відповідно до положень ст. 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто враховуючи, що договір оренди землі укладається для отримання права оренди на ділянку, яке, у свою чергу, підлягає обовязковій державній реєстрації для офіційного підтвердження факту внесення змін (укладення додаткової угоди) до основного договору оренди слід також внести зміни до запису про таке речове право.

Проте, як вказує сам позивач у позовній заяві, державна реєстрація внесення змін до договору оренди землі від 10.10.2013 не здійснювалась.

Таким чином, правові підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення недоотриманих коштів за 2016, 2017, 2018 роки по сплаті орендних платежів за договором оренди землі від 10.10.2013 відсутні.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення позивача, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення недоотриманих коштів за 2016, 2017, 2018 роки в сумі 190827,22 грн такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 650,96 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Городищенське автотранспортне підприємство 17147» (вул. Чехова, 39, м. Городище, Городищенський район, Черкаська область, ) на користь Городищенської міської ради (вул. Грушевського, 11, м. Городище, Черкаська область, код 33965401) 39176,01 грн боргу, 2064,34 грн пені, 1754,20 грн інфляційних втрат, 402,49 грн 3% річних, 650,96 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складене та підписане 03 жовтня 2018 року

Суддя О.В. Чевгуз