РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/402/18

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/402/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №13»

вул. Овдіївська, 5, м. Ніжин, 16600

до відповідача: Ніжинської міської ради Чернігівської області

пл. імені Івана Франка, 1, м. Ніжин, 16600

про визнання недійсним п.1 рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності»

За участю представників учасників справи:

від позивача: Васюк Д.Г. адвокат, ордер серія ЧН №001871 від 25.06.2018,

Козирєв В.В. керівник

від відповідача: Копилова Є.Г. довіреність № 02.1-18/2039 від 20.11.2017 головний спеціаліст

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні перерви з 11.09.2018 по 24.09.2018 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека №13» подано позов до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним п. 1 рішення Ніжинської міської ради VII скликання від 06 грудня 2017 року №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», тобто без оприлюднення проекту рішення в новій редакції. Крім того, позивач зазначає, що регламент в чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, не надавав останньому права приймати рішення пунктами або розділами. Позивач посилається на порушення відповідачем положень ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки відповідачем було прийнято рішення про продовження договору оренди не на 2 роки 11 місяців, як пропонував позивач, а на 4 місяці.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.06.2018.

18.06.2018 від відповідача надійшов відзив №02.1-18/5-421 від 15.06.2018 на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач, зокрема, зазначає, що твердження позивача, що Ніжинська міська рада не мала права приймати рішення по пунктам або розділам чим порушила норми Регламенту при прийнятті оскаржуваного рішення, не відповідає дійсності. Відповідач вважає, що чинне законодавство України не зобов'язує орендодавця встановлювати строк дії договору оренди виключно на підставі пропозиції орендаря. Відповідно до першої частини пункту 1 рішення від 06.12.2017 №25-32/2017 Ніжинська міська рада продовжила строк дії договору №13 до 01.05.2018. Спірне рішення містить дані про волевиявлення орендодавця щодо умов подальшої дії договору оренди та подальшого користування майном, що перебуває в оренді, та було доведено до відома ТОВ «Аптека №13» шляхом його розміщення на офіційному веб-сайті Ніжинської міської ради та шляхом направлення на адресу позивача листів від 15.12.2017 №02.1-12/231, від 30.01.2018 №02.1-12/180, від 30.01.2018 №31, що виключає автоматичну пролонгацію договору №13 відповідно до ст.764 ЦК України, ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Згідно п.1 рішення від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» Ніжинська міська рада вирішила продовжити договір оренди з ТОВ «Аптека №13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м, строком до 01 травня 2018 року для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника. Відповідач стверджує, що Ніжинська міська рада при прийнятті оскаржуваного пункту рішення діяла в межах та у спосіб, що передбачений ст. 30 Регламенту. Крім того, в підтвердження своєї правової позиції відповідач наводить практику Вищого господарського суду України.

23.06.2018 від позивача надійшла відповідь №1/06/2018 від 21.06.2018 на відзив, в якій позивач зазначає, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Відповідач прийняв рішення про передачу майна в оренду на строк чотири місяці без домовленості з орендарем, а також проігнорувавши заяву останнього щодо передачі майна в оренду на два роки і одинадцять місяців. Таким чином, відповідач прийняв оскаржуване рішення у відповідній частині у спосіб, який не відповідає ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», що також є порушенням ч. 2 ст. Конституції України. Крім того, позивач зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення, відповідач не мав реальної необхідності використовувати орендоване майно для власних потреб, що підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме розпорядженням виконавчого комітету №104 від 26.04.2018 «Про створення робочої групи для пошуку (оптимізації) використання приміщень для вирішення потреб виконавчих органів ради, бюджетних установ та комунальних підприємств міста з метою раціонального та ефективного використання майна комунальної власності територіальної громади м. Ніжина», а також протоколу робочої групи від 27.04.2018 №1, з яких вбачається що питання необхідності використання майна для власних потреб, яке передавалось в оренду за спірним рішенням, почало розглядатись відповідачем майже через п'ять місяців.

Ухвалою Господарського суду від 25.06.2018 підготовче засідання відкладено на 12.07.2018. За результатом розгляду клопотання позивача про витребування доказів від 26.05.2018 №26/1 судом в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у відповідача: - Регламент Ніжинської міської ради в чинній редакції станом на 06.12.2017, - Проект рішення Ніжинської міської ради про передачу майна комунальної власності в оренду, що було оприлюднено та винесено на розгляд сесії 06.12.2017 (стосовно продовження договору оренди з ТОВ «Аптека 13»), - Повний текст рішення Ніжинської міської ради №25-32/2017 про передачу майна комунальної власності в оренду, що було прийнято на сесії 06.12.2017 (стосовно продовження договору оренди з ТОВ «Аптека 13») та зауважено, що копії зазначених документів необхідно надати до матеріалів справи у строк до 10.07.2018.

До початку підготовчого засідання 10.07.2018 на електронну адресу суду від відповідача надійшов лист №02.1-18/1596 від 09.07.2018, та пояснення №02.1-18/5-493 від 09.07.2018 з додатками, які надійшли до суду в письмовому вигляді по пошті 11.07.2018. В поданих поясненнях відповідач зазначає, що 06.12.2017 Ніжинська міська рада, обговорюючи проекти рішень порядку денного 32 чергової сесії міської ради та приймаючи відповідні рішення за №2-32/2017 - №32-32/2017, керувалася Регламентом Ніжинської міської ради VII скликання у редакції від 06.12.2017. Одночасно повідомляє, що оригінал проекту рішення Ніжинської міської ради «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина», Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання станом на 18.02.2016, рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» для огляду у судовому засіданні 12.07.2018 буде надано представником відповідача.

Зважаючи на позиції сторін щодо обставин справи, їх суперечливі твердження щодо дати, часу оприлюднення рішення Ніжинської міської ради від 06 грудня 2017 №1-32/2012, беручи до уваги пояснення представника позивача про відсутність у нього, як у користувача сайту Ніжинської міської ради можливостей стосовно надання відомостей про дату та час оприлюднення рішення від 06 грудня 2017 №1-32/2012 «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання», що викликає сумнів у добросовісному здійсненні відповідачем своїх процесуальних прав, обов'язків щодо доказів, суд ухвалою від 26.07.2018 витребував у відповідача інформацію та докази про дату та час офіційного оприлюднення, розміщення на офіційному сайті Ніжинської міської ради рішення Ніжинської міської ради 32 сесії VII скликання від 06 грудня 2017 №1-32/2012 «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання».

Окрім того, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27 серпня 2018 року.

Суд в підготовчому засіданні 27.08.2018 з'ясував, чи надали сторони всі докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень та чи повідомлені всі обставини справи, які їм відомі. Сторони зазначили, що ними подані всі докази, на які вони посилаються та повідомлені всі обставини, які їм відомі.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві, в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00грн. У судовому засіданні 03.09.2018 представник позивача, посилаючись на те, що при подачі орієнтованого розрахунку судових витрат позивачу заздалегідь не могло бути відомо кількості судових засідань у справі, в яких буде приймати участь адвокат, а тому в орієнтовному розрахунку не міг вказати точний розмір витрат на правничу допомогу. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 6750,00 грн правничої допомоги та подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: видаткового касового ордеру № 379 від 03.09.2018 на суму 6750,00 грн, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018.

Представник відповідача підтвердив, що копії видаткового касового ордеру №379 від 03.09.2018 на суму 6750,00 грн, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018 отримав від представника позивача. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача пояснив що відповідачем судові витрати не заявлялись.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 27.08.2018, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті на 03.09.2018 о 10:30 год, зал судових засідань №307, про що сторони повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 24.09.2018 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача господарський суд встановив:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

У ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У частині 3 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення «аптека» від 17.12.2002, виданим Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, яке посвідчує, що в цілому вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення «аптека», яке розташоване в м. Ніжин по вул. Овдіївська, 5 дійсно належить територіальній громаді в особі Ніжинської міської ради на праві комунальної власності. В цілому складається з одного вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення «аптека» загальною площею 740,2 кв.м. номер запису 269 в книзі 3. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 771 від 12.12.2002.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 13.07.2018 №130813469, нежиле приміщення, вбудовано-прибудоване «аптека», за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальна площа 740,2 кв.м, належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Ніжинської міської ради на підставі свідоцтва про право власності б/н від 17.12.2002, Виконавчий комітет Ніжинської міської ради.

Із встановлених судами обставин справи вбачається, що орендоване позивачем нерухоме майно є комунальним майном, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального закону, а саме Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

18 серпня 2015 між Ніжинською міською радою Чернігівської області (орендодавець, відповідач), Комунальним підприємством «Оренда комунального майна» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» (орендар, позивач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина № 13 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що є об'єктом комунальної власності територіальної громади міста Ніжина (далі - майно) нежитлове приміщення, загальною площею 318,1 кв.м., розміщене на першому поверсі вбудовано-прибудованого до п'ятиповерхового цегляного житлового будинку за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, та перебуває в господарському віданні КП «Оренда комунального майна». Фактичну передачу майна здійснює балансоутримувач. Акт приймання-передачі підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

Згідно з п. 1.2 договору вартість майна, визначена згідно зі звітом про оцінку на 02 червня 2015 року і становить за незалежною оцінкою 1 034 518,46 грн (без ПДВ).

За приписами п. 1.3 договору майно передається в оренду для розміщення аптеки на підставі п.6 рішення сімдесятої сесії Ніжинської міської ради шостого скликання від 18.08.2015 року № 23-70/2015.

За умовами п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього договору (Додаток №1).

Сторони у п. 10.1 договору погодили, що цей договір діє з 18 серпня 2015 року до 30 січня 2018 року включно, тобто 2 роки 5 місяців 12 днів.

У п. 10.3 договору сторони встановили, що зміни і доповнення до договору допускаються за взаємної згоди сторін, розглядаються протягом двох місяців з дати їх подання до розгляду іншою стороною та оформлюються додатковою угодою до договору.

У відповідності до п. 10.6 договору після закінчення строку дії договору оренди орендоване майно має бути звільнено і передано балансоутримувачу за актом приймання-передачі протягом трьох робочих днів. За час фактичного користування об'єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за Актом, орендар зобов'язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати та сплатити вартість комунальних послуг.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2018 у справі №927/195/18 про узгодження розбіжностей до договору, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 у справі №927/195/18, за позовом виконавчого комітету Ніжинської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека 13», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Ніжинська міська рада, 2. Комунальне підприємство «Оренда комунального майна», встановлено, що факт передачі майна в оренду за договором підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі від 18.08.2015, який є додатком № 1 до договору.

Зазначені обставини не доказуються при розгляді даної справи з огляду на приписи ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека №13» звернулось до міського голови м. Ніжина із заявою від 19.09.2017, в якій просило надати дозвіл на продовження терміну дії договору оренди нежитлового приміщення (будівлю) за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, терміном на 2 роки 11 місяців, що буде використовуватися для розміщення аптеки. Заява надійшла до Ніжинської міської ради 19.09.2017 та зареєстрована за №1560.

Виконавчий комітет Ніжинської міської ради листом від 02.11.2017 № 02-1-12/1931 повідомив ТОВ «Аптека-13», що його заява щодо продовження терміну дії договору оренди на нежитлове приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, буд. 5 загальною 318,1 кв.м., терміном на 2 роки 11 місяців, що використовується для розміщення аптеки, розглядалась на засіданні Ніжинської міської ради 25 жовтня 2017 року, але дане питання не набрало необхідної для прийняття кількості голосів.

Як свідчить витяг із рішення Ніжинської міської ради 30 сесії VII скликання від 25.10.2017 №10-30/2017, пункт 7 щодо продовження договору оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м. строком на 2 роки 11 місяців, для розміщення аптеки, при умові облаштування окремої точки обліку електроенергії орендованих приміщень, не прийнято.

Як вбачається із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 13» від 01.11.2017 № б/н, адресованої міському голові Ліннику А.В., товариство просить надати дозвіл на продовження терміну дії договору оренди нежитлового приміщення (будівлю) за адресою: вул. Овдіївська, 5, м. Ніжин, Чернігівської області, площею 318,1 кв.м. терміном на 2 роки 11 місяців, що буде використовуватись для розміщення аптеки. Заява надійшла до Ніжинської міської ради 01.11.2017 реєстраційний номер 1981.

Рішенням Ніжинської міської ради 31 сесії VII скликання від 16.11.2017 №14-31/2017 пункт 1, щодо продовження договору оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком на 2 роки 11 місяців, для розміщення аптеки, при умові облаштування окремої точки обліку електроенергії орендованих приміщень, направлено на доопрацювання.

Листом від 23.11.2017 № 02-1-12/6-2049 виконавчий комітет Ніжинської міської ради повідомив ТОВ «Аптека-13», що його заява щодо продовження терміну дії договору оренди на нежитлове приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, буд. 5, загальною 318,1 кв.м., терміном на 2 роки 11 місяців, що використовується для розміщення аптеки, розглядалась на засіданні Ніжинської міської ради 16 листопада 2017 року, але дане питання було винесене на доопрацювання.

Відповідно до п. 1 рішення Ніжинської міської ради від 06 грудня 2017 року № 25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина», яке є підставою позовних вимог, було вирішено: продовжити договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком до 01 травня 2018 року для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника.

Листом №02.1-12/2331 від 15.12.2017 (направлений адресату 15.12.2017 з описом вкладення у цінний лист) виконавчий комітет Ніжинської міської ради повідомив позивача, що його заява від 01.11.2017 б/н щодо продовження терміну дії договору оренди № 13 від 18.08.2015 на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, буд. 5, загальною площею 318,1 кв.м., терміном на 2 роки 11 місяців, що використовується для розміщення аптеки, розглядалася на засіданні 32 сесії Ніжинської міської ради 06.12.2017. Відповідно до п. 1 рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» було вирішено наступне: продовжити договір оренди з товариством з обмеженою відповідальністю «Апетка-13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком до 01 травня 2018 року для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника.

Як вбачається з листа виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.01.2018 №02.1-12/180 (направлений адресату 30.01.2018 з описом вкладення у цінний лист, який отримано 31.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №908), повідомлено ТОВ «Аптека-13», що після закінчення строку, на який рішенням Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 було продовжено укладений договір оренди, необхідно вчинити дії відповідно до вимог чинного законодавства та п. 10.6 Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина № 13 від 18 серпня 2015.

Комунальне підприємство «Оренда комунального майна» Ніжинської міської ради (балансоутримувач за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина, №13 від 18.08.2015) звернулось до позивача з листом від 30.01.2018 № 31, яким направило три екземпляри додаткових угод від 30.01.2018 до договору оренди №13 від 18.08.2015 для ознайомлення та підписання, який отриманий останнім 31.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №436.

Комунальне підприємство «Оренда комунального майна» Ніжинської міської ради (балансоутримувач за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина, №13 від 18.08.2015) звернулось до позивача з повідомленням від 10.05.2018 № 139 про повернення орендованого комунального майна.

Виконавчий комітет Ніжинської міської ради направив на адресу позивача лист від 10.05.2018 за №02.1-12/1039, в якому, зокрема, доводить останньому, що 02.05.2018 договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина, №13 від 18.08.2015 є припиненим внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, та просить позивача виконати умови п.10.6 договору та повернути балансоутримувачеві орендоване майно в належному стані, не гірше ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу з усіма проведеними поліпшеннями за Актом приймання-передачі.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням Ніжинської міської ради від 06 грудня 2017 року № 25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина», а саме: з п.1, згідно якого продовжено договір оренди з товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком до 01.05.2018 для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його в частині вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

При вирішенні спору, суд виходить з того, що акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин i має обов'язковий характер для цих відносин.

Місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття (ч.3 статті).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не пізніш як за 20 робочих днів до дати розгляду з метою прийняття мають оприлюднювати проекти своїх рішень, які підлягають обговоренню.

Порядок діяльності, основні правила і процедури роботи Ніжинської міської ради Чернігівської області, її органів і посадових осіб, у тому числі порядок скликання сесії Ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень Ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії, порядок обрання секретаря Ради, порядок організації роботи постійних та тимчасових контрольних комісій Ради встановлюються Регламентом Ніжинської міської ради (з подальшими змінами), який затверджений рішенням Ніжинської міської ради другої сесії VII скликання від 24.11.2015 №1-2/2015, до якого внесено зміни рішенням Ніжинської міської ради 8 сесії VII скликання від 18.02.2016 №7-8/2016, яким Регламент Ніжинської міської ради VII скликання викладено в новій редакції (далі - Регламент).

У п.5 ст.3 Регламенту зазначено, що гласність діяльності Ради також забезпечується через офіційне оприлюднення проектів рішень та прийнятих Рішень, висновків і рекомендацій постійних комісій, звітів тимчасових контрольних комісій шляхом обов'язкового розміщення на офіційному веб-сайті міської ради.

Стаття 30 Регламенту визначає порядок голосування та прийняття рішення Ради.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 5 ст.30 Регламенту рішення Ради з будь-якого питання приймається на пленарному засіданні після його обговорення. При відсутності до проекту рішення зауважень та пропозицій вони розглядаються та голосуються в порядку надходження. Після голосування по кожному із зауважень та пропозицій проект рішення ставиться на голосування в цілому як рішення з урахуванням змін та доповнень, підтриманих більшістю депутатів від загального складу Ради. Можливе прийняття рішення Ради спочатку по пунктах, розділах, а потім - в цілому.

Після голосування по всіх пропозиціях та поправках, у випадку виникнення необхідності, Рада може прийняти рішення про направлення проекту рішення разом із ухваленими поправками на доопрацювання у відповідні постійні комісії (п.10 ст.30 Регламенту).

Після закінчення голосування головуючий на засіданні оголошує його результати і прийняте рішення. (п.15 ст.30 Регламенту).

Рішення ради є прийнятим, якщо за таке рішення проголосували більшість депутатів від загального складу Ради, крім особливих випадків, передбачених законодавством України (п. 17 ст.30 Регламенту).

Відповідно до ст. 31 Регламенту, рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування», в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

За приписами п. 5, 7 ст. 33 Регламенту, не пізніше п'ятого дня з моменту прийняття Радою рішення Міський голова зобов'язаний підписати прийняте рішення або скористатись процедурою ветування. Рішення Ради надсилаються відповідним підприємствам, організаціям і установам, посадовим особам і доводяться до відома населення, шляхом його розміщення на офіційному веб-сайті Ради. За письмовою заявою особи, щодо якої прийняте рішення, їй надається витяг з цього рішення.

Відповідно до п.1 ст. 36 Регламенту акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру оприлюднюються шляхом розміщення їх на офіційному веб-сайті Ради у 10 денний термін з часу їх прийняття.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки (п. 9 ст.36 Регламенту).

Згідно з п. 8 ст. 3 Регламенту (з урахуванням змін внесених рішенням Ніжинської міської ради 29 сесії VII скликання «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання» від 04.10.2017 №19-29/2017) відкритість та гласність у діяльності Ради забезпечується через стабільне функціонування офіційного веб-сайту Ради (www.nizhynrada.gov.ua), шляхом, зокрема, розміщення результатів голосувань Ради, у тому числі поіменних, протоколів засідань Ради та її органів (постійних та інших комісій, виконавчого комітету, тощо) зі всіма додатками, розміщення в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації» проектів нормативно-правових та інших рішень Ради зі всіма додатками.

Як вбачається з рішення Ніжинської міської ради Чернігівської області 32 сесії VII скликання від 06 грудня 2017 №1-32/2017 «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання», Ніжинська міська рада вирішила, зокрема, внести зміни до п. 5 ст. 30 Регламенту Ніжинської міської ради Чернігівської області VII скликання та викласти його в такій редакції: « 5. Можливе прийняття рішення Ради пунктами, розділами.».

За твердженням відповідача, яке викладене в листі від 09.07.2018 №02.1-18/1596 за підписом секретаря ради В.В.Салогуб, адресованого суду у справі №927/402/18, проекту рішення Ніжинської міської ради «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання» після його обговорення, прийняття без зауважень та пропозицій було присвоєно номер №1-32/2017, вказане рішення було невідкладно підписано міським головою м. Ніжина та оприлюднено 06.12.2017. Ніжинська міська рада, обговорюючи проекти рішень порядку денного 32 чергової сесії міської ради та приймаючи відповідні рішення за №2-32/2017-№32-32/2017, керувалася Регламентом Ніжинської міської ради VII скликання у редакції від 06.12.2017.

На час розгляду справи відповідачем на вимогу суду (ухвала від 26.07.2018) в порядку ст.74 Господарського процесуального кодексу України» не надано інформації та докази про дату та час офіційного оприлюднення, розміщення на офіційному сайті Ніжинської міської ради відомостей про дату та час оприлюднення рішення Ніжинської міської ради 32 сесії VII скликання від 06 грудня 2017 №1-32/2017 «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання».

З огляду на приписи ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України поданий відповідачем лист від 09.07.2018 №02.1-18/1596 за підписом секретаря ради В.В.Салогуб не є належним та допустимим доказом, якій підтверджує фактичне (дату, час) оприлюднення рішення Ніжинської міської ради 32 сесії VII скликання від 06 грудня 2017 №1-32/2017 «Про внесення змін до Регламенту Ніжинської міської ради VII скликання».

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема: з огляду відеозапису засідання Ніжинської міської ради 06.12.2017 під час обговорення та прийняття спірного рішення, з протоколу 32 чергової сесії міської ради VII скликання від 06.12.2017 щодо розгляду 25 питання порядку денного проекту рішення «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» №25-32/2017, з стенограми 32 чергової сесії міської ради VII скликання від 06.12.2017 щодо розгляду проекту рішення «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина», перший заступник міського голови Олійник Г.М. виступив по п.1 з повідомленням про доцільність продовження договору оренди до 01.06.2018 з попередженням про подальше звільнення приміщення для потреб власника, якщо є така потреба, наголошуючи на тому, що якщо рішення не буде прийнято, то відбудеться пролонгація договору. Запропонував варіанти використання приміщення: поділ приміщення з виділенням частки «Аптеки №13», а іншу частку в оренду на конкурсних засадах, розміщення комунального підприємства «Ніжинська міська муніципальна аптека» Ніжинської міської ради Чернігівської області; розміщення Центру надання адміністративно-дозвільних послуг. За результатами обговорення п.1 рішеннями відбулося голосування за пропозицією депутата Хоменко Ю.В., який запропонував продовжити по п.1 договір оренди до 01.05.2018 з попередженням, адже працює робоча група по створенню нової редакції Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади міста Ніжина, де планується зміна орендної плати (зростання). У вищевказаному протоколі зазначено: «вирішили: прийняти рішення зі змінами (п.1 - термін оренди до 01.05.2018 з попередженням про подальше звільнення приміщення)» - мовою документа.

З огляду на матеріали справи, суд доходить висновку, що під час засідання 32 чергової сесії міської ради VII скликання від 06.12.2017 не відбулося голосування за прийняття рішення «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» в цілому як рішення з урахуванням змін та доповнень , підтриманих більшістю депутатів Ради.

З системного аналізу положень Регламенту, суд доходить висновку про допущення порушень Ніжинською міською радою порядку прийняття п.1 рішення від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина».

Твердження позивача щодо обов'язковості направлення на доопрацювання проекту п.1 спірного рішення після надходження іншої пропозиції депутата під час обговорення, суд не приймає до уваги з огляду на приписи п.10 ст.30 Регламенту, яким визначено право, а не обов'язок Ради на направлення проекту рішення разом із ухваленими поправками на доопрацювання у відповідні постійні комісії.

За змістом частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст.777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди є, в тому числі термін, на який укладається договір оренди.

Частиною третьою статті 17 вказаного Закону визначено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

У відповідності з частиною першою статті 17 Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Разом з тим договір оренди від 18.08.2015 N 13 був укладений зі строком дії з 18 серпня 2015 року до 30 січня 2018 року включно, тобто 2 роки 5 місяців 12 днів. Таким чином, з моменту укладення договору оренди N 13 сторони погодили, що строк його дії є меншим, ніж встановлений Законом.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що самостійна зміна цього терміну орендодавцем (з узгодженого сторонами терміну 2 роки 5 місяців на термін 3 місяці) суперечить приписам частин першої та третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси осіб захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

Беручи до уваги неправомірну самостійну зміну орендодавцем нового терміну оренди, суд дійшов висновку про визнання недійсним п.1 рішення 32 сесії VII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина», а саме: « 1. Продовжити договір оренди з товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком до 01 травня 2018 року для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника», як такого, що суперечить вимогам статей 10, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 28 серпня 2018 року справа N 920/78/18.

Суд зазначає, що рішення про продовження дії договору до 01.05.2018 прийнято 06.12.2017, а про прийняте рішення позивача повідомлено листом 15.12.2017, тобто з порушенням встановленого Законом строку попередження орендаря про намір власника використовувати орендоване майно для власних потреб, що також встановлено у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2018 у справі №927/195/18 про узгодження розбіжностей до договору, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 у справі №927/195/18.

Відповідач посилається на направлення 31.08.2017 на адресу позивача листа від 31.08.2018 №021-12/1547, в якому повідомляє про можливе непродовження договору оренди комунального майна після його припинення на новий строк у зв'язку з необхідністю використання орендованого майна для потреб міської громади м. Ніжина.

Відповідач стверджує, що ним допущена описка в році складання вищевказаного листа «2018», яка має технічний характер.

Суд критично оцінює вказаний лист, оскільки, як вбачається з повідомлення, наданого відповідачем в підтвердження отримання позивачем вказаного листа, 01.09.2017 поштове відправлення отримано «Козиревим», проте відповідно до наказу №1 від 03.01.2017, наказу № 2 від 03.01.2017 та звіту про нарахування заробітної плати з таблицею №6, «Козирев», станом на 01.09.2017 у позивача не працював.

Окрім того, як пояснив відповідач, спірний лист був направлений на виконання протоколу №71 засідання постійної комісії міської ради із питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зав'язків з громадськістю від 19.08.2017 .

Як свідчить зміст вказаного протоколу, під час вирішення питання «Про оренду майна комунальної власності м. Ніжина» рекомендовано міському голові доручити начальнику відділу з управління та приватизації комунального майна виконавчого комітету міської ради Константиненко О.В. до 01 вересня 2017 підготувати та направити листи усім фізичним особам-підприємцям, які є орендарями об'єктів нерухомості, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, договори оренди, яких закінчуються до червня 2018 року.

За таких обставин, суд не приймає лист відповідача від 31.08.2018 №021-12/1547, як належний та допустимий доказ, щодо повідомлення позивача про необхідність відповідача використовувати спірне майно для власних потреб.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на розпорядження Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 26.04.2018 № 103 «Про створення робочої групи для пошуку (оптимізації) використання приміщень для вирішення потреб виконавчих органів ради, бюджетних установ та комунальних підприємств міста з метою раціонального та ефективного використання майна комунальної власності територіальної громади міста Ніжина», протокол №1 від 27.04.2018, відповідно до якого головуючий поставив на голосування пропозицію щодо переміщення Центру надання адміністративних послуг Ніжинської міської ради Чернігівської області, реєстраційного відділу виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області та відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області в приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, з метою раціонального та ефективного використання майна комунальної власності територіальної громади міста Ніжина.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки розпорядження Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 26.04.2018 № 103 було підписано після прийняття Ніжинською міською радою спірного рішення.

Відповідач посилається на ту обставину, що спірний пункт 1 рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності» є актом індивідуальної дії і вже вичерпало свою дію у зв'язку з його реалізацією.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

В той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб'єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

Розгляд позову про визнання спірного рішення ради недійсним (незаконним) вплине на законність документів, виданих на підставі оспорюваного рішення, та відновить порушені права позивача, як орендаря.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві, в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00грн. У судовому засіданні 03.09.2018 представник позивача, посилаючись на те, що при подачі орієнтованого розрахунку судових витрат позивачу заздалегідь не могло бути відомо кількості судових засідань у справі, в яких буде приймати участь адвокат, а тому в орієнтовному розрахунку не міг вказати точний розмір витрат на правничу допомогу. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 6750,00 грн правничої допомоги та подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: видатковий касовий ордер № 379 від 03.09.2018 на суму 6750,00 грн, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018.

Представник відповідача підтвердив, що копії видаткового касового ордеру №379 від 03.09.2018 на суму 6750,00 грн, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018 отримав від представника позивача.

Представником відповідача стосовно суми судових витрат, заявлених позивачем заперечень не наведено, та залишено вирішення питання судових витрат на розсуд суду. Представник відповідача повідомила, що відповідачем судові витрати не заявлялись.

Відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження надання послуг та їх оплати, позивачем надано ордер на надання правової допомоги від 25.06.2018 серія ЧН №001871 адвокатом Васюк Дмитром Геннадійовичем, копію свідоцтва про зайняття Васюк Д.Г. адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 09.09.2011, витяг із договору про надання правової допомоги від 24.04.2018 підписаний адвокатом Васюк Д.Г. та директором ТОВ «Аптека №13» Козирєвим В.В. і скріплений їх печатками, видатковий касовий ордер № 379 від 03.09.2018 на суму 6750,00 грн, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018 підписаний адвокатом Васюк Д.Г. та директором ТОВ «Аптека №13» Козирєвим В.В. і скріплений їх печатками.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу до договору №05/18 від 24.04.2018, адвокатом Васюк Д.Г., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 видане КДКА в Чернігівській області 09.09.2011, згідно договору про надання правової допомоги №05/18 від 24.04.2018 надано правничу допомогу ТОВ «Аптека 13» наступного характеру: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин , складання позовної заяви, заперечення на відзив, участь в судових засіданнях.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 131 рішення у справі «Заїченко проти України» від 26 лютого 2015 року, рішення від 23.01.2014 «Справа «East/WestAllianceLimited» проти України») заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братися до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Так, відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу визначено сторонами у розмірі, зокрема, 250,00 грн попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, 2500,00грн складання позовної заяви, заперечення на відзив, участь в судових засіданнях 4000,00грн.

Таким чином, враховуючи обсяг роботи проведеної адвокатом, а також погоджений сторонами розмір винагороди останнього, суд вважає співмірним з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на їх виконання, зважаючи на кількість судових засідань у справі, у зв'язку з чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6750,00 грн.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 123, 126, 129, 165-167, ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №13» до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним п.1 рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності» - задовольнити.

2. Визнати недійсним п.1 рішення Ніжинської міської ради від 06.12.2017 №25-32/2017 «Про оренду майна комунальної власності», а саме: « 1. Продовжити договір оренди з товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» на нежитлові приміщення за адресою м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м., строком до 01 травня 2018 року для розміщення аптеки, з попередженням про подальше звільнення приміщення у зв'язку з необхідністю використовувати зазначене майно для потреб власника».

3. Стягнути з Ніжинської міської ради Чернігівської області (пл. імені Івана Франка, 1, м. Ніжин, 16600, ідентифікаційний код 34644701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №13» (вул. Овдіївська, 5, м. Ніжин, 16600, ідентифікаційний код 01980880) 1726 грн 00 коп. судового збору, 6750 грн 00коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 04.10.2018.

Суддя Н.Ю.Книш