ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1679/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз", м. Київ 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ "Укртрансгаз" в особі Філії УМГ "Харківтрансгаз"
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, за довіреністю від 03.01.2018 року;

відповідач - ОСОБА_2, за довіреністю № 9 від 01.08.2018 року;

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ "Укртрансгаз" в особі Філії УМГ "Харківтрансгаз" - ОСОБА_3, за довіреністю № 6-622 від 22.02.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Укрбудтрансгаз" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить суд визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-61-17 від 12.04.2018 року, в частині визнання дій Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" анти конкурентними та узгодженими, які стосуються спотворення результатів торгів, та в частині накладення на Приватне акціонерне товариство "Укрбудтрансгаз" штрафу у розмірі 68 000,00 грн. (п. 1 та 3 резолютивної частини оскаржуваного рішення). Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 24.07.2018 року о(б) 11:00 год. Цією ж ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз".

Через канцелярію суду представник відповідач 18.07.2018 року надав відзив на позовну заяву (вх. 20848) у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області від 23.07.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Тацій О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.07.2018 року для розгляду справи № 922/1679/18 визначено суддю Добрелю Н.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2018 року справу № 922/1679/18 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 07.08.2018 року.

Через канцелярію суду представник позивача 03.08.2018 року надав відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 22527) у якому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2018 року підготовче засідання відкладено на "21" серпня 2018 р. о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі № 922/1679/18. Справу призначено до розгляду по суті на 05 вересня 2018 року о 10 год. 20 хв.

У судових засіданнях 05.09.2018року, 12.09.2018року, 19.09.2018року, оголошувалась перерва на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 26.09.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав викладених у позові та наданій до суду відповіді на відзив.

Присутній у судовому засіданні 26.09.2018 року представник відповідача проти позову заперечував, вказував на те, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-61-17 від 12.04.2018 року є обґрунтованим таким, що ґрунтується на нормах діючого законодавства, а дії Приватного акціонерного товариства «Укрбудтрансгаз» порушують ЗУ «Про захист економічної конкуренції», оскільки вони призвели до спотворення результатів торгів.

Присутній у судовому засіданні 26.09.2018 року представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ "Укртрансгаз" в особі Філії УМГ "Харківтрансгаз" проти задоволення позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

12 квітня 2018 року Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України (відповідач) по справі №1/01-61-17 було ухвалено рішення про встановлення факту порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Як вбачається з резолютивної частини рішення від 12.04.2018 року, визнано, що ТОВ «Трубремонт» і Приватне акціонерне товариство «Укрбудтрансгаз» погодивши під час участі у відкритих торгах, проведених філією «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» щодо закупівлі за державні кошти «Реконструкція газопроводу Шебелинка-Слов`янськ (заміна ДУ 700 на ДУ 500, кВ 1,1-68, довжиною 67 км) Краматорського ЛВУМГ, Донецької області (ділянка УТ-4 (км 39,9-55,1), своїх конкурсних пропозицій з метою забезпечення перемоги ТОВ «Трубремонт», вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій, що стосуються спотворення результатів торгів. Пунктом 3 вищезазначеного рішення відповідно до статті 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене пунктом 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Приватне акціонерне товариство «Укрбудтрансгаз» штраф у розмірі 68000,00 грн.

Рішення мотивоване зокрема наступним:

- пропозиції конкурсних торгів подані ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» мають нехарактерну схожість;

- пропозиції конкурсних торгів подані ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» подані в один день 03.11.2015 року з невеликою різницею у часі;

- реєстри документів, подані ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» у складі пропозицій конкурсних торгів, мають ідентичну структуру за порядком розміщення документів;

- деякі документи в пропозиціях конкурсних торгів ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» мають ідентичний зміст;

- витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, подані ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» сформовані в один день 30.10.2015 року з невеликою різницею у часі;

- копії карток зі зразками підписів посадових осіб ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» та зразками відбитку їх печатки, які надані до обслуговуючих банків та містяться у складі пропозицій конкурсних торгів, завірені одним і тим же приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Вищезазначене рішення разом із супровідним листом щодо результатів розгляду справи № 1/01-61-17 було направлено на адресу позивача за вих. № 02-26/1-1479 від 17.04.2018 р. та отримано останнім 25.04.2018 р., що підтверджується даними ДП Укрпошта за наслідками відстеження поштового відправлення № 955.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 12.04.2018 року № №1/01-61-17, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому, зокрема, зазначив про необґрунтованість та недоведеність покладених в обґрунтування спірного рішення висновків щодо порушення з боку позивача законодавства про захист економічної конкуренції. Вважає висновки, викладені у ньому не обґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним та фактичним обставинам справи, а також накладення штрафу безпідставним, дії відповідача такими, що порушують законні права та інтереси позивача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, а відтак - господарськими, тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами. Крім того дані правовідносини регулюються норм Закону України „Про захист економічної конкуренції.

Статтею 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, є Антимонопольний комітет України. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб'єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" врегульовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб'єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (ст.6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Стаття 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України:

- збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень;

- отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про:

- визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- накладення штрафу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії (ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

В розумінні ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; зокрема, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності) (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

За порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладаються штрафи у розмірі, визначеному згідно з абзацом другим частини другої статті 52 Закону.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59 Закону).

В пункті 8.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" господарським судам України роз'яснено, що ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку. Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Зокрема, суд має з'ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб'єкта господарювання, які впливають на вартість товару, тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб'єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо). На відповідний орган покладається обов'язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб'єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб'єктів господарювання.

В п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" господарським судам України роз'яснено, що для кваліфікації дій суб'єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов'язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України „Про захист економічної конкуренції передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що спірне рішення по справі № 1/01-61-17 від 12.04.2018 р. позивачем отримано 25.04.2018 р., що підтверджується даними ДП Укрпошта за наслідками відстеження поштового відправлення № 955., а з позовом позивач звернувся до суду 21.06.2018 року, у зв'язку з чим, суд зазначає, що останній звернувся до суду з відповідним позовом в межах встановленого законом двохмісячного строку з моменту одержання оскаржуваного рішення.

Дослідивши докази надані відповідачем на підтвердження обставин які викладені у спірному рішення, суд зазначає наступне.

По-перше щодо подання пропозицій конкурсних торгів 03.11.2015 року та з невеликою різницею у часі з пропозиціями, поданими ТОВ «Трубремонт», суд зазначає наступне.

В інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 02.09.2015 року №327 ФУМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» (Замовник) було опубліковано оголошення №190166 про проведення торгів.

Відповідно до Змін до документації конкурсних торгів на закупівлю «Реконструкція газопроводу Шебелинка-Слов'янськ (заміна Ду 700 на Ду 500, км 1,1 - 68,0 довжиною 67 км) Краматорського ЛВУМГ, Донецької області. Ділянка УТ-4 (км 39,9 - км 55,1)», затверджених на засіданні комітету з конкурсних торгів ПАТ „УКРТРАНСГАЗ в філії УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ», протокол № 150_2 від 19.10.2015, було встановлено кінцевий строк на подання пропозицій конкурсних торгів - 03.11.2015 року 10-00 година за Київським часом.

Таким чином, позивач, з урахуванням вимог чинного законодавства, та у строки, встановлені на подання пропозицій конкурсних торгів, скористався своїм правом на участь у конкурсних торгах та подав відповідні документи 03.11.2015 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що подання документів в останній день не суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим подання учасниками торгів конкурсних пропозицій в один і той самий день не може свідчити про узгодженість дій останніх.

По-друге, щодо посилань відповідача на те, що Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сформовані учасниками в один день - 15.10.2015 з невеликою різницею у часі - 8 хвилин (ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» о 16 год. 07 хв. та ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» о 16 год. 15 хв.), то суд зазначає наступне.

Порядок надання відомостей з ЄДР визначений Положенням про порядок надання відомостей з ЄДР, затвердженим наказом Держкомпідприємництва від 20.10.2005 N 97, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 28.10.2005 за N 1294/11574 (далі - Положення).

Враховуючи умови Торгів та внесення змін до відомостей з ЄДР щодо Позивача у жовтні 2015 р., останнім було отримано витяг з ЄДР щодо ПрАТ «Укрбудтрансгаз» для подання його у складі конкурсної пропозиції лише 30.10.2015 р.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що «ПрАТ «Укрбудтрансгаз» було подано відповідні запити (заявки) на отримання вищезазначених виписок та витягів з урахуванням строків подачі конкурсних пропозицій, у зв`язку з чим твердження відповідача, що саме отримання всіх вище зазначених витягів та виписок одночасно з ТОВ «Трубремонт» свідчить про узгодженість та координацію дій учасників Торгів є безпідставним.

Щодо посилань відповідача на те, що Інформаційні довідки з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційне правопорушення, сформовані ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» та ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» в один день - 13.10.2015, з невеликою різницею в часі - 2 хвилини (ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» о 15 год. 13 хв. та ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» о 15 год. 11 хв.), судом встановлено наступне (т. 1, а.с. 170-171).

Відповідно до положень законодавства, які діяли на час підготовки та проведення Торгів, довідка про несудимість надавалась на запит в строк до 30 днів (строк її виготовлення). Офіційно у довідки про несудимість терміну дії немає. На документі вказується тільки дата, станом на яку, вказується що власник документа не притягується до кримінальної відповідальності.

Відомості про фізичних осіб, які вчинили корупційні правопорушення, видаються в Україні у формі інформаційної довідки або витягу. Інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, є документом, що засвідчує відсутність (наявність) відомостей про особу в спеціальному державному реєстрі. З нього можна також отримати витяг. Витяг з Реєстру надається протягом семи робочих днів на бланках відповідного територіального органу Міністерства юстиції в одному примірнику, скріплений підписом керівника цього органу.

Відповідно до роз`яснень Мінекономрозвитку, учасники торгів можуть надавати Замовнику довідку, що дані про юр особу-учасника, не вносились в державний реєстр, при цьому бажано щоб довідка містила правові обґрунтування підстав неможливості її оформлення в державних органах.

Судом досліджено вищезазначені довідки, та встановлено, що вони були отримані 13.10.2015 року, проте відповідні дії конкурсантів щодо їх отримання в одну дату не суперечать нормам чинного законодавства та не можуть свідчити про обмін інформацією.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ПрАТ «Укрбудтрансгаз» не мав змоги впливати на строк опрацювання та видачі поданих останнім довідок державними органами.

Крім того, відповідно до пп. 2, 3 Порядку видачі довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 567, довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів видається за основним місцем обліку платника податків, який звертається за наданням послуги, безоплатно на підставі заяви про видачу довідки. У заяві на отримання довідки платник податків зазначає нормативно-правовий акт, положеннями якого визначено необхідність підтвердження відсутності у платника податків податкового боргу, що оформлюється довідкою, яка надається контролюючим органом. Строк розгляду заяви платника податків та видачі довідки або направлення відмови в її наданні становить пять робочих днів з дня отримання такої заяви органом доходів і зборів (п. 4 Порядку). Пунктом 6 Порядку визначено, що строк, протягом якого довідка може бути видана, має відповідати визначеному у ній строку дії. Якщо платник податків не звернувся до органу доходів і зборів за отриманням довідки протягом строку її дії, вона підшивається до справи платника податків. Згідно з формою довідки у ній зазначається строк її дії, який становить 10 календарних днів від дня реєстрації такої довідки в контролюючому органі. Слід знати, за наявності у платника податків податкового боргу органом доходів і зборів готується лист платнику податків (у довільній формі) з вмотивованою відмовою щодо видачі довідки, який надсилається на адресу платника податків (п. 8 Порядку).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що послідовність видачі документів державними, іншими органами та установами могла бути зумовлена вимогами документообігу у суб'єктів господарювання і в цих органах або виконавці таких довідок у відповідних органах могли робити їх в один день, чи провести їх реєстрацію у канцелярії відомств одночасно, а не виключно узгодженістю, тим більше антиконкурентною, дій суб'єктів господарювання.

По-третє, щодо посилань відповідача на те, що ринок надання нотаріальних послуг є конкурентним, а тому звернення учасників до одного і того ж самого нотаріуса при тому, що місцезнаходженням ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» є місто Київ, а місцезнаходженням ТОВ «Трубремонт» є місто Харків свідчить саме про узгодженість дій останніх, суд зазначає наступне.

Як зазначає відповідач, картка із зразками підписів і відбитка печатки учасників були завірені у одного і того ж самого нотаріуса.

Судом досліджено надані докази та встановлено зокрема наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням ПрАТ «Укрбудтрансгаз» є - 03061, м. Київ, вул. Суздальська, 13 (Солом'янський район). Крім того, матеріали справи свідчать про те, що приватний нотаріус ОСОБА_4, номер свідоцтва 3310, здійснює свою діяльність за адресою - 03087, м. Київ, бул. Чоколівський, 30.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус ОСОБА_4 06.10.2015 року засвідчував статут ПрАТ «Укрбудтрансгаз» в редакцій від 02.10.2015 року, у зв`язку з чим обрання відповідного нотаріуса для здійснення нотаріальних дій - завірення картку із зразками підпису та відбитком печатки ПрАТ -Укрбудтрансгаз» є обґрунтованим та вказана обставина не може розцінюватись відповідачем, як узгодження дій конкурсантів (т. 1, а.с. 35-58).

Крім того, суд зауважує, що картки із зразками підписів і відбитка печатки ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» та ТОВ «Трубремонт» були посвідчені нотаріусом ОСОБА_4 у різні дні, а саме 12.02.2015 року та 13.10.2015 року (т. 1, а.с. 173-174).

По-четверте, щодо посилань відповідача на те, що ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» надали кошториси, розроблені у програмному комплексі АВК-5, які складені в один день поточних цінах станом на 22.10.2015 року, суд зазначає наступне.

За твердженнями позивача, однакові особливості кошторисів різних учасників торгів можуть мати місце в звязку із тим, що програмний комплекс АВК-5 автоматично випускає кошториси, відомості ресурсів, зміст, нумерацію і інше. Тобто, дана програма сама формує вихідний документ. Розмір заробітної плати у будівництві, станом на момент подачі Позивачем документів для участі у конкурсних торгах, був встановлений у розмірі 3400,00 грн./місяць. Це вказано і в Ціноутворенні в будівництві та є максимальним для державних Закупівель. У зв`язку з чим, позивачем в кошторисах зазначено саме такий розмір заробітної плати.

Крім того, враховуючи те, що як вже було зазначено вище, першочерговим кінцевим терміном подачі конкурсних пропозицій було встановлено 22.10.2015 року, саме тому кошториси, розроблені у програмному комплексі АВК-5, були складені позивачем станом на 22.10.2015 р.

Стосовно посилань відповідача на те, що у позивача на момент подачі своєї пропозиції не було у штаті працівників відповідної кваліфікації, а відтак витрати на заробітну плату ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» не могли бути однаковими, суд зазначає наступне.

В даному випадку, в разі перемоги у конкурсних Торгах ПрАТ «Укрбудтрансгаз», останній міг залучити до виконання робіт робітників необхідної кваліфікації на умовах цивільно-правових договорів, а не лише користуватися працею робітників на умовах трудового найму, що не суперечить умовам Торгів та чинному законодавству.

Крім того, цінова пропозиція ПрАТ «УКБУДТРАНСГАЗ» формувалася в межах очікуваної вартості закупівлі, оприлюдненої замовником на офіційному загальнодержавному веб-порталі, що пояснює невелику різницю між ціновими пропозиціями, поданими різними учасниками конкурсних торгів.

По-п`яте, відповідачем було встановлено нехарактерну схожість, а у деяких випадках ідентичну структуру за порядком розміщення документів, у зв`язку із чим суд зазначає наступне.

Судом досліджено наявні у матеріалах справи пропозиції ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» та ТОВ «Трубремонт» та встановлено наступне.

Як вбачається надані конкурсантами Пропозиції конкурсних торгів мають деякі збіги, а саме щодо найменування доданих документів.

Проте судом встановлено, що пропозиція ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» має 29 додатків, а пропозиція ТОВ «Трубремонт» 21 додаток.

Також є різниця щодо послідовності розміщення додатків, а саме: додаток 8 пропозиції ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» є довідка уповноваженого банку (оригінал) щодо відкритих рахунків, видану не раніше дати виходу оголошення про проведення цієї процедури закупівлі. 243., а з пропозиції ТОВ «Трубремонт» вбачається, що додаток № 8 - витяг з реєстру платників податку на додану вартість. 288 (т. 1, а.с. 144-145).

Щодо довідки щодо відсутності підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі та/або відхилення пропозиції конкурсних Торгів, то судом встановлено, що хоча Документацією конкурсних Торгів і передбачено, що така довідка надається у довільній формі, перелік підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі був передбачений ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (чинний на момент проведення Торгів), тому при підготовці зазначеної довідки ПрАТ «Укрбудтрансгаз» було переписано зміст ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель», лише із зазначенням відсутності відповідних підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі.

По-шосте, щодо посилань відповідача на наявність відкритих банківських рахунків як ТОВ «Трубремонт» так і ПрАТ «Укрбудтрансгаз» у АБ «УКРГАЗБАНК», суд зазначає наступне.

Як зазначає позивач, на момент подачі документів у складі цінової пропозиції у останнього були відкриті рахунки в АТ «Дельта Банк», АТ «ТАСКОМБАНК», АБ «УКРГАЗБАНК».

Щодо рахунку в АТ «Дельта Банк», то 03 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку.

Стосовно банківського рахунку в АТ «ТАСКОМБАНК», то позивачем було зазначено про те, що останній був відкритий ПрАТ «Укрбудтрансгаз» під Фінансування обєкту спеціального призначення.

Таким чином, станом на момент подачі конкурсних пропозицій у позивача був в наявності лише один робочий банківський рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», яким він і скористався.

Крім того, суд зауважує, що позивач не може впливати на вибір іншими субєктами господарювання банківських установ, в яких ті бажають отримувати послуги, а також не має впливу на те який саме банківський працівник і коли обслуговує кожного клієнта, а тому твердження Харківського обласного територіального відділення АМКУ щодо того, що наявність у різних юридичних осіб рахунків, відкритих у одному банку може свідчити про наявність звязків між такими юридичними особами є безпідставним.

Як вказує позивач, на дату подання цінової пропозиції у ПрАТ «Укрбудтрансгаз» був відсутній бухгалтер, тому Товариство видавало довіреності на отримання виписок по особовим рахункам та платіжних документів щодо Товариства особам, з якими існувала домовленість про вчинення таких дій.

Подання учасниками ТОВ «Трубремонт» та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» пропозицій конкурсних торгів в останній день строку (03.11.2015 року), на думку суду, може бути наслідком співпадіння, встановленого обмеження у часовому періоді для надання пропозицій, а також бути пов'язаним з особливостями режиму роботи зазначених юридичних осіб.

У спірному рішенні відповідач зазначає, що АБ «Укргазбанк» листом від 04.09.2017 № БТ-2382 (вх. від 07.09.2017 № 64кі) надало відповідачу інформацію стосовно операцій між рахунком ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» № 1 та рахунком ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» № 0, відповідно до якої у період з 01.01.2015 по 01.08.2017 (включно між рахунками учасників здійснено 26 операцій.

Відповідно до інформації, наданою ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» та ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» листами від 04.09.2017 № 04/09-0 (вх. від 05.09.2017 № 2938) та від 25.09.2017 № 25 (вх. від 02.10.2017 № 3243 між ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» і ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» укладено 6 договорів за кінець 2015 року та 2016 рік.

Вищенаведені обставини на думку відповідача свідчать про існування між учасниками торгів господарських відносин та про єдність їх економічних інтересів.

Щодо зазначеного суд зауважує, що перебування позивача та ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» у фінансових та господарських відносинах, не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між зазначеними особами. Крім цього, у спірному рішенні підстави виникнення фінансових та господарських відносин між ТОВ «ТРУБРЕМОНТ» та ПрАТ «УКРБУДТРАНСГАЗ» відповідачем не досліджувались.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №917/1424/17.

Слід також зазначити, що наявність певних господарських правовідносин між двома юридичними особами безумовно не свідчить про відсутність між ними конкуренції та єдність їх інтересів. Крім того, наявність єдиного господарського договору між суб'єктами господарювання не може свідчити про сталість господарських відносин між такими особами.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що Замовник Торгів виявив невідповідності або порушення учасниками Торгів норм чинного законодавства під час розгляду конкурсних пропозицій.

У спірному рішенні адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.04.2018 року № 1/01-61-17 доказами антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, встановлено, що документи мають нехарактерну схожість, а у деяких випадках ідентичність у зовнішньому оформлені, структурі, текстового змісту, тощо.

Стосовно зазначеного суд зазначає, що зовнішні ознаки в оформленні документів не можуть самі по собі свідчити про те, що між учасниками процедури відбувся обмін інформацією при підготовці конкурсної пропозиції.

Суд звертає увагу, що при оцінці фактів подання учасниками торгів документів, що мають спільні особливості, відповідачем не зібрано і не зазначено доказів в оскаржуваному рішенні, що доводять неможливість співпадіння.

Крім того, співпадіння в оформленні та зовнішньому вигляді пропозицій торгів в конкретному випадку також не може свідчити про наявність антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів, оскільки при проведенні торгів єдиним критерієм, який висувається до документації учасників, є її відповідність вимогам замовника, визначеним чинним законодавством України.

Також, суд зауважує, що у спірному рішенні відсутні будь-які вказівки про дослідження відповідачем обставин, пов'язаних з формуванням розрахунку цінової складової пропозицій, зроблених кожним з учасників на предмет їх економічного походження, а також відсутні вказівки про дослідження питань статутної діяльності учасників стосовно потенційної можливості реального виконання кожним з них зроблених ними пропозицій.

Суд зауважує, що результат торгів залежить саме від якості пропозиції та її вартості, що власне і складає суть пропозиції, а тому суд вважає, що саме суть конкурсної пропозиції в першу чергу повинна бути досліджена відповідачем.

Під час проведення торгів мала місце цінова конкуренція між учасниками, а перемога в конкурсних торгах стала наслідком запропонованої найменшої ціни, яка є основним критерієм оцінки робіт і послуг, для яких існує певний постійно діючий ринок.

Таким чином, учасниками торгів запропоновано замовнику різні ціни і останній не був позбавлений можливості обрати іншого переможця або відхилити пропозиції учасників.

Фактично, на підтвердження протиправної узгодженості в діях позивача та ТОВ «Трубремонт» відповідач посилається виключно на зовнішні ознаки, які могли б свідчити про те, що між учасниками процедури закупівлі на конкурсних торгах відбувся обмін інформацією при оформленні конкурсної документації. Натомість, зі змісту прийнятого рішення не випливає, що обмін інформацією розповсюджувався на сутність конкурсних пропозицій з метою забезпечення прийняття за наслідками проведених торгів потрібного учасникам рішення.

Так, у даному випадку негативним наслідком має бути сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). При цьому саме відповідні докази такого спотворення підлягають дослідженню та оцінці судом. Для визначення дійсного правового змісту антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, правове значення має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 11 лютого 2014 року у справі № 917/856/13, від 20 серпня 2014 року у справі № 922/597/14 та від 3 лютого 2015 року у справі № 924/814/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що дії позивача не є порушенням конкурентного законодавства, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури відкритих торгів, а рішення відповідача від 12.04.2018 року № 34-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині стосовно позивача є протиправним та підлягає визнанню недійсним (незаконним) в цій частині.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Укрбудтрансгаз» про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-61-17 від 12.04.2018 року, в частині визнання дій Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" антиконкурентними та узгодженими, які стосуються спотворення результатів торгів, та в частині накладення на Приватне акціонерне товариство "Укрбудтрансгаз" штрафу у розмірі 68 000,00 грн. (п. 1 та 3 резолютивної частини оскаржуваного рішення). є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір, відповідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 547 від 26.04.2018 року.

Проте враховуючи те, що позивачем було заявлено одну вимогу немайнового характеру, до сплати підлягав судовий збір у розмірі 1762,00 грн., у зв`язку з чим позивач має право на підставі ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" звернутись до суду із клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1/01-61-17 від 12.04.2018 року, в частині визнання дій Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" анти конкурентними та узгодженими, які стосуються спотворення результатів торгів, та в частині накладення на Приватне акціонерне товариство "Укрбудтрансгаз" штрафу у розмірі 68 000,00 грн. (п. 1 та 3 резолютивної частини рішення).

Стягнути з Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під., ) на користь Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, 13, ) 1 762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 05.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_5

922/1679/18