ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2959/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О. за участі секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ)

до дочірнього підприємства «Східтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у сумі 21570,79грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-84 від 14.04.2017

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 09.05.2018

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з позовом до дочірнього підприємства «Східтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості у розмірі 21570,79грн, з яких: пені - 17826,92грн, 3% річних - 3743,87грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем неналежно виконувались зобовязання за договором №831/14-БО-4 від 27.12.2013 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ;

- у звязку з несвоєчасною сплатою основного боргу відповідачу нараховано пеню у сумі 17826,92грн, 3% річних 3743,87грн.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що:

- 30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ;

- згідно з частиною 3 статті 7 вказаного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності Законом.

В судовому засіданні 25.09.2018 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

27.12.2013 між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та ДП «Східтепоренерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради (покупець) укладено договір № 831/14-БО-4 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору (з урахуванням додаткових угод до договору) газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (далі - споживачам покупця).

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами укладено договір № 831/14-БО-4 від 27.12.2013 купівлі-продажу природного газу.

Позивачем було поставлено відповідачу газ протягом січня грудня 2014 року на загальну суму 7828033,84грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 704414,27грн, 31.01.2014 - 341127,53грн, 28.02.2014 - 292375,94грн, 28.02.2017 - 602979,00грн, 31.03.2014 - 206278,07грн, 31.03.2014 - 406509,39грн, 30.04.2014 - 155019,14грн, 30.04.2014 - 406196,01грн, 31.05.2014 - 138734,11грн, 31.05.2014 - 17742,97грн, 30.06.2014 - 14491,54грн, 30.06.2014 - 104290,56грн, 31.07.2014 - 13147,55грн, 31.07.2018 - 101515,45грн, 31.08.2014 - 8568грн, 31.08.2014 - 85406,13грн, 30.09.2014 - 11588,12грн, 30.09.2014 - 127571,82грн, 31.10.2014 - 168018,14грн, 31.10.2014 - 443192,79грн, 30.11.2014 - 443379,90грн, 30.11.2014 - 958041,38грн, 31.12.2014 - 1373410,26грн, 31.12.2014 - 704035,77грн.

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, ДП «Східтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради не було виконано належним чином зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості.

У відповідача була відсутня заборгованість за поставлений газ станом на 31.12.2015, що підтверджується наданою позивачем випискою по операціям по спірному договору за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача сума 3% річних складає 3743,87грн.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розмір нарахованої позивачем пені становить 17826,92грн.

Таким чином, в ході вирішення спору встановлений факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 831/14-БО-4 від 27.12.2013 щодо своєчасної та повної оплати заборгованості.

Разом з тим, ДП «Східтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради є теплопостачальним та теплогенеруючим підприємством. Ліцензією серії АЕ №198398 підприємству надано право на виробництво теплової енергії, а ліцензією серії АЕ №198400 підприємству надано право на постачання теплової енергії, ліцензією № 198399 підприємству надано право транспортування теплової енергії.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон) набрав чинності 30.11.2016.

В преамбулі вказаного Закону зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (ст.2 Закону).

Відповідно до ст. 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання ним грошового зобов'язання у сфері теплопостачання, зокрема у такий спосіб, як списання цих нарахувань.

При цьому, частиною 3 статті 7 Закону не ставиться право ненарахування (списання) неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом і виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру.

Встановлено, що заборгованість мала місце за поставлений природний газ, який використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (пункт 1.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 24.01.2014 до договору).

ДП «Східтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради розрахувалось за поставлений природній газ в повному обсязі станом на 31.12.2015, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

3% річних та пеня нараховані відповідачу до набрання чинності вказаним Законом, однак, враховуючи наявність, на момент винесення рішення, імперативної норми Закону, яка передбачає списання нарахованих неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3743,87грн 3% річних, 17826,92грн пені.

Посилання позивача на необхідність перебування відповідача у Реєстрі для списання заборгованості є необґрунтованими, оскільки викладені положення ч. 3 ст. 7 Закону не передбачають такої умови.

Відповідні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 по справі № 914/3131/15, від 29.01.2018 по справі № 904/10745/16, від 07.02.2018 по справі № 927/1152/16, від 14.02.2018 по справі № 908/3211/16, від 15.03.2018 по справі №904/10736/16.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до дочірнього підприємства «Східтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради про стягнення 21570,79грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.10.2018

Суддя В.О. Татарчук