ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018м. ДніпроСправа № 904/3562/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 23521 грн. 11 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_3 ордер ДП №2237015 від 03.05.2018р.

Від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 інфляційних втрат 18 863 грн. 73 коп., 3% річних 4657 грн. 38 коп. та судових витрат.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. Підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 р. у справі №904/5164/15 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 76 574,00грн. задоволено повністю.

Також Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 р. у справі №904/4564/16 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за період з 10.05.2015 по 20.05.2016р. та інфляційні збитки за травень 2015 - травень 2016 задоволено.

Факт наявності заборгованості Відповідача перед Позивачем підтверджений вказаними рішеннями судів.

При розгляді справи № 904/4564/16 встановлено, що Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 у справі № 904/5164/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення основного боргу у розмірі 76574 грн. встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір доручення транспортного експедирування № 27/04/15 від 27.04.2015 (далі - договір), заявка № 1 від 27.04.2015 та заявка № 2 від 05.05.2015 до нього. Відповідно до пункту 1 договору, даний договір і визначає порядок взаємовідносин замовника і експедитора, що зв'язані з виконанням експедирування вантажів/ транспортно-експедиторського обслуговування по організації внутрішньо-міських, міжміських і міжнародних перевезень вантажів. Згідно даного договору експедитор діє від імені та за рахунок замовника. Цим договором встановлюється обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або замовником, зобов'язання експедитора залучити до виконання перевезення третіх осіб, та укласти від свого імені або від імені замовника договір перевезення вантажу. Згідно з пунктом 2.2 договору, виконання перевезень, у рамках діючого договору, оформлюється окремою заявкою на конкретне перевезення. Відповідачем були подані відповідачу заявки № 1 від 27.04.2015 та № 2 від 05.05.2015. Відповідно до пункту 2.3 договору, фактом виконання кожного перевезення являється товарно-транспортна накладна (ТТН, CMR), або її копія з відмітками отримувача про прийняття вантажу. На виконання умов договору, позивачем були надані послуги відповідачу, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR б/№ від 08.05.2015 та CMR № 046610 від 29.04.2015. Пунктом 5.2 договору передбачено, що вартість транспортно-експедиторських послуг/винагороди експедитора за цим договором вираховується окремо по виконанню кожної заявки на перевезення, і є різницею між сумою яка надходить поточний рахунок експедитора згідно його рахунку до замовника, та сумою рахунку виконавця: транспортної або іншої організації експедитору за виконання перевезення. Відповідно до пункту 5.4 договору, розрахунки за виконані послуги проводяться в національній валюті України по безготівковому розрахунку шляхом перерахування на розрахунковий рахунок експедитора на протязі 5-ти банківських днів згідно рахунків експедитора з моменту виставлення рахунку. Водночас у заявці № 1 та № 2 сторони домовились про інший порядок розрахунків. Ціна щодо кожного перевезення була визначена у заявках № 1 та № 2, та складала по заявці № 1 - 1 600 Євро, по заявці № 2 - 1 650 Євро. Оплата повинна проводитись в гривні по курсу НБУ банківським переказом після вивантаження до 5 днів. Відповідно до даних, вказаних у CMR вивантаження за CMR № 046610 від 29.04.2015 відбулось 04.05.2015, а за CMR б/№ від 08.05.2015 - 12.05.2015. Таким чином, строк оплати наданих послуг по CMR № 046610 від 29.04.2015 є таким, що настав 10.05.2015, а по CMR б/№ від 08.05.2015 -18.05.2015. Вищевказаним рішенням господарського суду позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний боргу у розмірі 76574 грн. Позивач зазначає, що відповідач рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 у справі № 904/5164/16 не виконав, у зв'язку з чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 10.05.2015 по 20.05.2016р. та інфляційні збитки за травень 2015 - травень 2016р., що і є предметом спору.

Приймаючи до уваги невиконання Відповідачем рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 р. у справі №904/5164/15 та Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 р. у справі №904/4564/16 на підставі яких було видано судові накази щодо зобов'язань проведення розрахунків за надані Позивачем послуги є підстави вважати обгрунтованими вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення, що становить: інфляційні втрати за період з червня 2016 року по квітень 2018 року 18863.73 грн. , а також 3% річних за період з 21.05.2016 року по 31.05.2018 рік -4657,38 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем долучено до справи докази оплати витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2300 грн. ( платіжне доручення №408 від 03.05.2018р.).

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Косіора, 9/40, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 02125, Україна, р/р 4924 в ФКВ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2), інфляційні втрати від суми боргу у розмірі 18863,73 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 4657,38 грн., 2300,00 грн. - витратна професійну правничу допомогу адвоката, судовий збір в сумі 1762 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 28.09.2018

Суддя Г.В.Манько