ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року

м. Одеса

Справа № 916/2688/17

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Науково-виробничого підприємства „Океан” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 (суддя Желєзна С.П.) вступну та резолютивну частини якої проголошено у судовому засіданні у м. Одесі, просп. Шевченка, 29. Повний текст складено 21.06.2018 р.

по справі №916/2688/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”

до Науково-виробничого підприємства „Океан” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 26 738,82 грн.

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі ТОВ «Інфокс») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Науково-виробничого підприємства „Океан” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просило тягнути з відповідача 26 738, 82 грн. заборгованість за послугу водовідведення ненормотивно-очищених стоків.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «Інфокс» зазначило, що Науково-виробниче підприємство „Океан” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю здійснило скидання стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, що є порушенням Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м.Одеси, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2017 №632 (надалі Правила №632).

ТОВ «Інфокс» в обґрунтування вимог також зазначає, що відповідачем порушено вимоги п.2.3.13 Договору та п.2.4 Правил №632 щодо сплати послуг водопостачання та водовідведення, у зв’язку з чим і утворилась у підприємства заборгованість перед ТОВ «Інфокс» в розмірі 26 738, 82 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2018р. позов задоволено та стягнуто з Науково-виробничого підприємства „Океан” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС” заборгованість за послуги водовідведення ненормативно-очищених стоків у сумі 26 738,82 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Науково-виробниче підприємство «Океан» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018р. по справі №916/2688/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали для вирішення справи по суті.

Зокрема, НВП „Океан” в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції не звернув уваги на надані відповідачем докази, а саме лист-роз’яснення №101/124-16 від 02.03.2018 Національної академії наук України фізико-хімічний інститут ім. О.В. Богатського в якому зазначено, що для визначення вмісту 23-х показників в стічній вод, 3-х літрів відібраної води не достатньо та надали таблицю з інформацією із нормативних документів, що діють в Україні, на визначення наведених у листі показників забруднення. Також у листі було зазначено, що відбір проб стічної води з мулу на дні контрольного колодязя порушує вимоги керівного нормативного документу КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод». Відбір проб води для визначення завислих речовин, нафтопродуктів, БСК, ХСК та СПАР, слід проводити в окремій скляний посуд одноразовим наповненням без перелив, згідно з КНД 211.1.0.009-94.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі №916/2688/17 за апеляційною скаргою Науково-виробничого підприємства «Океан» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018р., визначено розгляд апеляційної скарги Науково-виробничого підприємства «Океан» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018р. у справі №916/2688/17 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 31.07.2018 р. як позивачем так й відповідачем отримано 06.08.2018.

Однак станом на до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

10.08.2018 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС”, в якому останній посилаючись на те, що рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу Науково-виробничого підприємства «Океан» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 у справі №916/2688/17 залишити без змін.

Так у своїх запереченнях позивач зазначає, що матеріали справи свідчать про порушення відповідачем вимог п.2.3.13 Договору та п.2.4 Правил №632 щодо сплати послуг водопостачання та водовідведення, а отже суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду даної справи Одеським апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2003р. між КП „Одесводоканал”, правонаступником якого виступає ТОВ „Інфокс”, та НВП „Океан” було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №2518/3, відповідно до умов якого водоканал надає послуги з подачі питної води на об’єкти абонента та приймає стічні води, які скидаються абонентом до комунальної каналізації у відповідності до дислокації об’єктів абонента (т.1, а.с. 18-19).

30.05.2013р. між ТОВ „Інфокс” (Виконавець) та НВП „Океан” (Споживач) було укладено додаткову угоду до договору на послуги водопостачання та водовідведення №2518/3 від 27.05.2003р., відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти текст договору, починаючи з 2 розділу, у новій редакції (т.1, а.с.13-16).

Пунктом 2.4.1, 2.4.2 договору №2518/3 від 27.05.2003р. визначено, що Споживач зобов’язаний утримувати у належному технічному стані свої мережі та прибори, які знаходяться у нього на балансі; здійснювати викиди стоків, якість яких не перевищує максимально допустимі концентрації, встановлені „Правилами приймання стоків”.

Згідно з п. 2.4.6 договору №2518/3 від 27.05.2003р. Споживач зобов’язаний забезпечити безпеку та вільний доступ представникам Виконавця для пробірки технічного стану внутрішніх систем каналізацій, зняття показників засобів обліку і стоків, відбору проб води та стоків; своєчасно та у повному обсязі виконувати вимоги Виконавця.

Умовами п. 4.7 договору №2518/3 від 27.05.2003р. передбачено, що Споживач зобов’язаний відшкодовувати матеріальні збитки, завдані комунальним системам каналізації, обладнанню та засобам обліку, а також водним об’єктам, які викликані викидом ненормативно-очищених стоків в міську каналізацію.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2017р. представниками ТОВ „Інфокс” на об’єкті споживача, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, 19, та за участю представників НВП „Океан” було здійснено відбір проб стічної води, про що було складено відповідний акт (т.1, а.с. 20-26).

За результатами вимірювання показників якості стічних вод, проведених протягом періоду з 17.01.2017р. по 24.01.2017р. лабораторією моніторингу вод та ґрунтів Одеської гідрогеолого-меліоративної експедиції, які були відібрані 17.01.2017р. на об’єкті відповідача, було визначено показники вмісту концентрації речовин у стічних водах за 24 показниками.

Також, матеріали справи свідчать, що 09.02.2017р. ТОВ „Інфокс” звернулось до НВП „Океан” із листом, відповідно до якого повідомило відповідача, що за результатами проведеного аналізу відібраних стічних вод було здійснено розрахунок вартості ненормативно-очищених стоків на суму 26 738,82 грн., яка повинна бути сплачена з боку НВП „Океан” (т.1, а.с.73).

У відповідь на лист позивача від 09.02.2017р., НВП „Океан” листом за №7 від 17.02.2017р. було повідомлено позивача про незгоду із результатами проведеного аналізу стічних вод, оскільки такі результати істотно відрізняються від результатів, отриманих лабораторією НВП „Океан”. Окрім того, відповідачем було повідомлено позивача, що у порушення вимог чинного законодавства лист від 09.02.2017р. був вручений із порушенням термінів, встановлених Правилами приймання стічних вод в комунальні та відомчі каналізації населених пунктів України (т.1, а.с.79).

Листом №1373ВК-10 від 02.03.2017р. позивачем ТОВ „Інфокс” було повідомлено відповідача НВП „Океан”, що у випадку не оплати вартості ненормативно-очищених стоків у розмірі 26 738,82 грн., ТОВ „Інфокс” буде вимушене припинити надання послуг по водовідведенню на об’єкти відповідача.

У відповідь на повторну претензію позивача НВП „Океан” листом від 17.03.2017р. повідомило позивача, що вимоги про оплату вартості ненормативно-очищених стоків на суму 26 738,82 грн. є безпідставними, оскільки, по-перше, результати наданих позивачем досліджень відрізняються від результатів досліджень, проведених у лабораторії відповідача, по-друге, повідомлення про необхідність оплати суми у розмірі 26 738,82 грн. було надіслано на адресу відповідача із порушенням встановлених термінів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов наступних висновків.

Відповідно до приписів статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями ч.1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 33 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 1.2. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37 ( чинні на дату виникнення спірних правовідносин, даті – Правила №37) правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Пунктом 2.1. Правил № 37 передбачено, що водоканал має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод Підприємств; пред'являти Підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Відповідно до вимог п. 2.4 Правил № 37 підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Згідно з п. п. 1.5, 1.6 Правил № 37 на підставі цих правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію. Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. за №632 було затверджено Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, які відповідно до п. 1.2 Правил поширюються на підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації м. Одеси (далі – Правила № №632).

Згідно з п. 9.1 Правил №632 підприємства зобов'язані здійснювати щомісячний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації. Перелік забруднень, на наявність яких провадиться аналіз, та періодичність контролю встановлюються Водоканалом. Місця та періодичність відбору проб Підприємствами мають бути погоджені з Водоканалом, а методики проведення аналізів - з органами державного нагляду. При проведенні аналізів сторонніми лабораторіями за договором з Водоканалом, відповідальність за методику несе лабораторія, яка повинна бути атестована (акредитована) Держстандартом.

Відповідно до п. 9.4 Правил №632 підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу. Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються. Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця. Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення Правил.

Положеннями п. 9.8 Правил №632 передбачено, що з метою контролю за якістю стічних вод Підприємств, Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств проводиться представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному акті, іменуємий "Аналіз стічної води", який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ „Інфокс” на виконання вимог Правил № 37 та Правил №632 17.01.2018р. було здійснено контрольний відбір стічних вод на об’єкті НВП „Океан” та за участю представника останнього, що підтверджується актом від 17.01.2017р. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що представником відповідача було підписано акт без будь-яких зауважень, в тому числі щодо порядку та об’єму відібраної проби. Крім того, відповідача попереджено про можливість проведення паралельних відборів проб та ознайомлення з результатами аналізу стічної води.

Відповідно до п. п. 10.3, 10.4, 10.9, 10.10 Правил №632 після відбору проб посуд пломбується представником Водоканалу. Об'єм разової проби повинен бути не менше ніж 1000 мл. Відбір проб проводить представник Водоканалу в присутності представника підприємства. При відмові представника відбір проб здійснює представник Водоканалу самостійно. Підприємство має право здійснювати паралельний відбір проб.

Як зазначалось вище, за результатами вимірювання показників якості стічних вод, яке проводилось лабораторією моніторингу вод та ґрунтів Одеського гідрогеолого-меліоративної експедиції протягом періоду з 17.01.2017р. по 24.01.2017р. було визначено показники вмісту концентрації речовин у стічних водах за 24 показниками та виявлено перевищення допустимих концентрацій за 7 показниками.

Відповідно до п. п. 4.9. 4.10 Правил №632 якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності K визначають за формулою, наведеною у Правилах. Період, за який стягується плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, складає два календарних місяці (місяць, у якому відібрана проба, та попередній місяць). Плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Підприємством за цей період з даного об'єкта.

Згідно з п. 4.11 Правил №632 плата за скид стічних вод Підприємств у систему каналізації м. Одеси вноситься Підприємствами, згідно з розрахунками Водоканалу, на розрахункові рахунки Водоканалу у порядку та в терміни, передбачені договором. У разі прострочення платежів з Підприємств стягується пеня, згідно з умовами договору.

Обґрунтований розрахунок суми заборгованості здійснено позивачем з урахуванням п.п. п. п. 4.9. 4.10 Правил №632, зокрема, позивачем було застосовано формулу визначену у п. 4.9. Правил №632 та враховано період за який стягується плата за скид підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, що визначений у п. 4.10 Правил №632 (т.1, а.с. 10-12).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Підсумовуючи вище наведені приписи чинного законодавства, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність заявлених ТОВ „Інфокс” до НВП „Океан” позовних вимог про стягнення вартості ненормативно-очищених стоків у сумі 26 738,82 грн.

При цьому, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи НВП „Океан” щодо недостовірності наданих позивачем ТОВ «Інфокс» результатів аналізу та їх невідповідності аналізам, проведеним у лабораторії відповідача, оскільки відповідачем НВП «Океан» у вигляді ТОВ не було доведено факту та не надано жодного доказу на підтвердження паралельного відібрання 17.01.2017р. стічних вод разом із ТОВ „Інфокс”, що передбачено п. 10.10 Правил №632.

Щодо посилання НВП „Океан”, на положення Методики відбору проб і проведення лабораторних досліджень контролю стічних вод споживачів, що скидаються до системи каналізації ОКВП „Дніпро-Кіровоград”, колегія суддів відзначає, що з огляду на вимоги п. 1.6 Правил № 37, якими передбачено, що місцеві правила приймання є обов'язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради, дані доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки останній здійснює свої діяльність на території Одеської міської ради.

Не є обґрунтованими й посилання відповідача на несвоєчасне направлення ТОВ „Інфокс” повідомлення про перевищення забруднень як на підставу для відмову у позові з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 7.10 Правил № 37 при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє Підприємству претензію, до якої додаються: копія акту про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод.

Разом з тим, положеннями п. 9.10 Правил №632 при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або цими Правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб. При невиконанні оплати в строк відповідно до укладеного договору до Підприємства застосовуються заходи у відповідності до діючого законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що місцевими правилами №632 встановлено обов’язок водоканалу надіслати повідомлення споживачу про виявлені перевищення забруднень у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб, хоча правилами № 37 передбачено необхідність надсилання такого повідомлення у термін, не більше 15 днів. Наведене, з урахуванням положень п. 1.5 Правил № 37, яким передбачено, що місцеві правила приймання стічних вод регулюють питання допустимості концентрацій для кожної забруднюючої речовини, а також відображають місцеві особливості приймання стічних вод у міську каналізацію, дозволяє дійти висновку про обов’язок ТОВ „Інфокс” направити повідомлення про виявлені порушення у термін, що не перевищує 15 днів, тобто відповідно до правил №37. В свою чергу, несвоєчасне направлення повідомлення не позбавляє водоканал, відповідно до п. п. 7.10 Правил № 37, права направити у шестимісячний термін після виявлення порушення претензію до споживача, та, у випадку відмови останнього задовольнити пред’явлену претензію, – звернутись до суду з метою захисту порушеного права.

Щодо посилання апелянта на лист-роз’яснення №101/124-16 від 02.03.2018 Національної академії наук України фізико-хімічний інститут ім. О.В. Богатського колегія суддів зазначає наступне.

Так в означеному листі зазначено, що він наданий на звернення відповідача за вих. №09 від 22.02.2018. Однак наявні матеріали справи не містять листа відповідача вих. №09 від 22.02.2018, що не дає суду можливості встановити яка саме інформація та щодо якого порушення запитувалась відповідачем.

Щодо відібрання позивачем ТОВ «Інфокс» недостатньої кількості проб (3 л) для визначення результатів концентрації речовин за 23 показниками, колегія суддів відзначає, що у відповідності до п.п. 1.1., 2.1. укладеного між сторонами договору визначено, що позивач надає на об’єкт відповідача послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, зокрема з ненормативно-очищених стоків. Сторони зобов’язались керуватись діючими нормативними актами, зокрема, Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 14.06.2007 №632.

Відповідно до п. 10.4. Правил №632 об’єм разової проби повинен бути не менше 1000 мл. Позивачем на виконання п. 10.4 Правил №632 було відібрано об’єм проби обсягом 3 літри, що перевищує 1000 мл. та свідчить про належне виконання позивачем вимог Правил №632, які регламентують спірні правовідносини.

Щодо посилання у листі-роз’ясненні №101/124-16 від 02.03.2018 Національної академії наук України фізико-хімічний інститут ім. О.В. Богатського на порушення вимог КНД 211.1.0.009-94, а саме відбір проб стічної води з мулу на дні контрольного колодязя колегія суддів відзначає, що наявні матеріали справи не містять, а апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що відбір проби здійснено з мулу на дні контрольного колодязя.

До того ж, колегія суддів відзначає, що положення Керівного нормативного документу (КНД) 211.1.0.009-94 Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 28 грудня 1994 року №125 розповсюджуються на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю, які позивач не здійснює. До того ж, підпунктом 3.2 КНД 211.1.0.009-94 Гідросфера передбачено, що систематичний відбір проб з метою контролю скидів стічних вод проводиться водокористувачем. Вибірковий або контрольний відбір проб застосовують для забезпечення контролю діяльності водокористувачів. Такий відбір проб здійснюють підрозділи аналітичного контролю органів Мінекобезпеки України на місцях. Отже КНД 211.1.0.009-94 не застосовується до спірних правовідносин

Таким чином, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи та цілому обґрунтовано було прийнято рішення щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення апелянтом не наведено.

Отже, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст. ст. 277-279 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 р. у справі №916/2688/17 є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято з додержання норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 р. у справі №916/2688/17 – залишити без змін.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Датою ухвалення та складання повного судового рішення є 26.09.2018.

Головуючий суддя                                                                       Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Богатир К.В.

Суддя                                                                                    Мишкіна М.А.