ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" жовтня 2018 р. м. Черкаси

справа № 925/1048/17

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПІС ХОЛДИНГ» про звернення стягнення на грошові кошти по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПІС ХОЛДИНГ», м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36/1

до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР», Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Черкаська, 2

про стягнення 457 445,22 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від заявника (кредитора): ОСОБА_2 за довіреністю;

від боржника: участі не брав;

від приватного виконавця: участі не брав;

утримувач коштів (Агромир Центр): ОСОБА_3 за довіреністю;

утримувач коштів (ОСОБА_4І.): участі не брав.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача та просить стягнути 16765212,55 грн. передоплати та санкцій за невиконання умов договору від 23.05.2016р. №ЕХ-000421/23-05/2016.

Рішенням суду від 10.10.2017р. позовні вимоги задоволено частково.

01.11.2017р. на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 10.10.2017р. було видано наказ.

11.04.2018р. до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПІС ХОЛДИНГ» про звернення стягнення на грошові кошти, в якій заявник просить:

- звернути стягнення в межах виконання рішення господарського суду Черкаської області від 10.10.2017р. по справі №925/1048/17 на грошові кошти у розмірі 331664,80 грн., які належать ТОВ «АГРОМИР ЦЕНТР», яке має заборгованість перед ТОВ «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР»;

- звернути стягнення в межах виконання рішення господарського суду Черкаської області від 10.10.2017р. по справі №925/1048/17 на грошові кошти у розмірі 487375,00 грн., які належать гр. ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, провулок 2-й Новий, 13), який має заборгованість перед ТОВ «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР».

Після повернення справи з апеляційного суду заява призначена до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

Представники боржника, приватний виконавець та утримувач коштів (ОСОБА_4І.) в засідання суду не зявились, доказів та документів суду не надали, вимоги не заперечили.

Приватний виконавець ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд заяви без його участі. Надано матеріали виконавчого провадження.

Представник кредитора вимоги заяви підтримав та вказав на наявні грошові зобовязання утримувачів коштів перед боржником ТОВ «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР».

Представник зацікавленої особи («Агромир Центр») вимоги заперечив та вказав, що між ними та боржником ТОВ «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР» відсутні будь-які відносини та зобовязання, оскільки сторонами дія договору поставки зерна кукурудзи припинена, податкова декларація відкоригована, майна від боржника ТОВ «Агромир Центр» не отримував, грошових коштів відповідачу («Нові технології») - не повинен перераховувати. Просить в задоволенні заяви кредитора відмовити. Подано документи на обґрунтування своєї правової позицій.

Заявник (кредитор) та приватний виконавець ОСОБА_5 не доводять належними первинними бухгалтерськими документами наявність грошового зобовязання ТОВ «АГРОМИР ЦЕНТР» та гр. ОСОБА_4 перед ТОВ «НОВІ ОСОБА_1 КУЛЬТУР».

Інших доказів не надано.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані можуть бути встановлені письмовими, речовими та електронними доказами.

Згідно ст. 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред'явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження.

Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.

Предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості утримувачів коштів перед боржником, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечної (безспірної) заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість ТОВ «Агромир Центр» та ОСОБА_4 перед ТОВ «Нові ОСОБА_1 Культур» не підтверджена судовим рішенням чи безспірними первинними бухгалтерськими документами.

Порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, - визначений ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження». Так, ч. 1 згаданої статті зазначає, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Тобто, виконавець зобов`язаний здійснити певні дії, направити відповідні запити, встановити строк для надання відповіді та отримати відомості про належне боржнику майно, що перебуває у зазначених осіб, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові.

Метою запитів є встановлення факту безспірності заборгованості та збирання доказів на підтвердження цього.

Матеріали справи містять вимогу (запит) про повернення коштів №34 від 04.01.2018 року зі змісту якої вбачається, що приватним виконавцем в порушення вимог ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» не витребовувались ніякі відомості від третіх осіб та не надавався строк для подачі відповідних пояснень.

Крім того, відповідно до доказів, наданих приватним виконавцем, зокрема з податкової декларації з податку на додану вартість, неможливо встановити, що саме ТОВ «Агромир Центр» має заборгованість перед боржником у даній справі. Так, в розділі 1 вказано обсяг постачання продукції в сумі 431664,80 грн. (без ПДВ), проте, що дана сума є заборгованість саме ТОВ «Агромир Центр» - неможливо встановити.

ТОВ «Агромир Центр» відкоригувало податкову накладну на спірну господарську операцію з ТОВ «Нові технології» та надало суду відповідні докази.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості інших осіб перед боржником, можуть бути: договір, товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, акти приймання товарів і послуг, тобто первинні документи.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, видаткова накладна є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарських операцій та факт встановлення договірних відносин.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Вимоги, щодо оформлення первинних документів наведені також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд дійшов висновку, що податкова декларація з податку на додану вартість не є первинним документом, а відтак не є належним та допустимим доказом, з якого можливо встановити беззаперечну заборгованість ТОВ «Агромир Центр» перед боржником у даній справі.

ТОВ «Агромир Центр» оспорює вказану суму.

Як вбачається з витягу з банківського реєстру про рух коштів по рахунку боржника вказана сума грошей була перерахована на підставі договору № від 02.04.2015р.

Приватним виконавцем не здійснювались відповідні дії, що регламентовані ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» для встановлення факту наявності заборгованості гр. ОСОБА_4 перед ТОВ «Агромир Центр», чим позбавив останнього реалізувати своє право як надати відповідні відомості щодо наявності майна чи коштів, що належать боржнику або висловити свої заперечення щодо вимог приватного виконавця.

Доказів направлення вимоги (запиту) про повернення коштів №31 від 04.01.2018р. приватним виконавцем не надано. Отже, дана вимога не надсилалась гр. ОСОБА_4 приватним виконавцем, що не відповідає приписам ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості перед боржником у осіб, на грошові кошти яких стягувач просить звернути стягнення. Суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПІС ХОЛДИНГ» про звернення стягнення на грошові кошти слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

У рішенні ЄСПЛ, що є джерелом права, у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Керуючись ст.ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПІС ХОЛДИНГ» про звернення стягнення на грошові кошти.

Ухвалу направити заявнику, стягувачу, боржнику, приватному виконавцю ОСОБА_5, товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОМИР ЦЕНТР» (м. Полтава) та гр. ОСОБА_4 (м. Золотоноша).

Ухвалу може бути оскаржено в установленому Законом порядку.

Суддя Г.М. Скиба