ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3483/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 6 503,26 грн. за договором про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 6 503,26 грн. за договором про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії № 535/т від 01.05.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії № 535/т від 01.05.2016 в частині своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався своїм правом, відзив на позов не надав.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2016 року між Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством (далі виконавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії № 535/т (далі договір), відповідно до п.1 якого виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого постачання теплової енергії (далі - послуги), а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 4 договору тарифи на послуги становлять - 409,34 грн. за 1 Гкал, в т.ч. ПДВ 68,22 грн. Розмір щомісячної плати за надані послуги, на момент укладення цього договору визначається за показниками лічильника, у разі відсутності засобів обліку визначається згідно з нормативами (нормами) споживання, та становить 1 593,17 грн., в т.ч. ПДВ 265,53 грн. за 3,892 Гкал/міс. (п.5 договору).

Відповідно до п. 6. загальна вартість договору визначається за показниками лічильника (у разі відсутності засобів обліку визначається згідно з нормативними (нормами) споживання).

Якщо зміна тарифу або обсягу фактичного споживання централізованого постачання теплової енергії призведуть до перевищення даної суми, то вартість договору підлягає корегуванню (п. 7. договору).

У відповідності до п. 8. договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії визначається за їх показниками згідно пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення (далі правила).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок за фактично отримані послуги проводиться споживачем не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця на підставі акту виконаних послуг, або протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання рахунку. Послуги оплачуються в безготівковій формі (п.п. 9, 10 договору).

Споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки та згідно встановлених тарифів (п. 17. договору).

Цей договір діє з 01.05.2016 до 31.12.2016 і набирає чинності з дня його укладення (п. 36 договору).

Згідно п. 37 договору до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, сторони домовились, що умови, передбачені цим договором, застосовуються до правовідносин, що склались між сторонами, починаючи з 01.05.2016. Припинення дії договору не звільняє споживача від сплати боргу за надані послуги виконавцем, під час дії договору.

Договір вважається таким, що продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд (п. 38 договору).

Пунктом 39 договору встановлено зміни та доповнення до даного договору мають силу тільки у випадку, якщо вони оформлені у вигляді додаткової угоди.

Цей договір може бути розірваний достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця; переходу права власності (користування) на нежитлове приміщення до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору (п. 40. договору).

Про зміну тарифів на послуги виконавець сповіщає споживача через місцеві засоби масової інформації, при тому перерахунок сплати за надані послуги проводиться з дня введення нових тарифів (п.41 договору).

30.03.2018 відповідач звернувся до позивача з заявою про відключення від централізованого постачання теплової енергії (а.с. 28).

01.04.2018 сторонами підписано Додаткову угоду до Договору № 535/т/16 від 01.05.2016 про надання послуг з централізованого опалення (далі додаткова угода).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди договір про надання послуг з централізованого опалення № 535/т/16 від 01.05.2016 вважати розірваним з 01.04.2018 року.

В п. 2. додаткової угоди зазначено, що в частині фінансових зобовязань договір діє до повного та належного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору, на підставі акту звіряння розрахунку. Загальна заборгованість споживача за договором на момент його розірвання становить: 6 396,38 грн.

Як зазначено в позовній заяві, за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року позивачем надані відповідачеві послуги з централізованого постачання теплової енергії на загальну суму 23 051,00 грн., з яких оплачено лише 16 547,74 грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 6 503,26 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вже було зазначено вище, сторонами в договорі узгоджено, що розрахунки за фактично отримані послуги здійснюються Споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця на підставі акту виконаних послуг, або протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем до матеріалів справи не надано жодного акту виконаних робіт, та жодного сформованого та наданого відповідачу для оплати рахунку.

Надана до позовної заяви Додаткова угода від 01.04.2018 до Договору № 535/т/16 від 01.05.2016 про надання послуг з центрального опалення не може бути належним доказом надання послуг на суму 6 503,26 грн. за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року, оскільки в ній йдеться про заборгованість у сумі 6 396,38 грн. та не зазначено за який саме період нарахована ця заборгованість.

Також належним доказом не може бути й наданий позивачем ОСОБА_2 розрахунків за період з 01.05.2016 по 30.04.2018 за комунальні послуги, оскільки він не підписаний відповідачем та не має належного документального підтвердження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту надання позивачем відповідачеві послуг, передбачених умовами договору, за які відповідач не здійснив розрахунки та у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 6 503,26 грн., у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Першотравенського міського житлово-комунального підприємства до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 6 503,26 грн. за договором про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.10.2018

Суддя ОСОБА_3