ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р. Справа № 907/1181/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого судді: Данко Л.С.,

суддів: Галушко Н.А.;

ОСОБА_1,

секретар судового засідання: Фака С.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 24.07.2018 року (вх. № ЛАГС 01-05/2386/18 від 07.08.2018 р.),

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року (суддя Андрейчук Л.В., повний текст рішення виготовлено та підписано 17.07.2018 р.)

та на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року (суддя Андрейчук Л.В., повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 19.07.2018 р.)

у справі № 907/1181/15,

порушеній за позовом

позивача: Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», с. Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Минай, Ужгородського району, Закарпатської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Закарпатській області, м. Ужгород, Закарпатської області,

про стягнення 160588,47грн. вартості не облікованої електричної енергії за актами про порушення від 03.11.2014 року № 110276 та від 03.07.2015 року № 112135 та стягнення судових витрат,

за участю представників:

від апелянта/відповідача: не прибув,

від позивача: ОСОБА_4,

від третьої особи: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

18.11.2015 року за вх. № 02.5.1.-17/1240/15 Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми 160 588,47 грн. вартості не облікованої електричної енергії за актами про порушення від 03.11.2014 року № 110276 та від 03.07.2015 року № 112135 (том І, а. с. 3-6).

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 р., у задоволенні позову відмовлено повністю (том І, а. с. 106, 107-116, том ІІ, а. с. 81, 82-91).

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 р. у справі № 907/1181/15, рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів по даній справі було скасовано з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області, оскільки судами попередніх інстанцій не перевірялася та не встановлювалася правильність обрахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Даною постановою ВГСУ визначено, що під час нового розгляду суду справи необхідно всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін і, в залежності від установлених обставин, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За наслідками нового розгляду даної справи місцевим господарським судом, 12.07.2018 року ухвалено рішення Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/1181/15, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місцезнаходження: вулиця Широка, 13, с. Минай, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (, місцезнаходження: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл., 89412) суму 160588,47 грн. вартості не облікованої електричної енергії, суму 13240,00 грн. у відшкодування витрат за проведення електротехнічної експертизи, суму 2408,83 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, та суму 5540,71 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору сплаченого позивачем за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення та постанову попередніх інстанцій (пункти 1, 2 резолютивної частини рішення). Питання про розподіл судових витрат, понесених ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на професійну правничу допомогу у справі № 907/1181/15 у суді першої інстанції, в розмірі 20000,00 грн. місцевий суд ухвалив вирішити у додатковому рішенні після ухвалення рішення по суті позовних вимог та призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати (п.п. 4 та 5 резолютивної частини рішення)(том ІІІ, а. с. 193-194, 195-221).

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року місцевий суд заяву Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про розподіл судових витрат у справі № 907/1181/15 - задовольнив. Стягнув з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місцезнаходження: вул. Широка, 13, с. Минай, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (, місцезнаходження: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл., 89412) суму 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ( том ІІІ, а. с. 232, 233-237).

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням місцевого господарського суду від 12.07.2018 року та додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15 про розподіл судових витрат, апелянт (Фізична особа підприємець ОСОБА_2) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами у справі № 907/1181/15 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року та на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року, просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року у справі № 907/1181/15; відмовити Приватному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго» в задоволенні позову та вирішити питання про розподіл судових витрат (том ІV, а. с. 14-20) та скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15; відмовити Приватному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго» в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат (том ІV, а. с. 5-7).

Скаржник обгрунтовує апеляційні скарги тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що висновки суду першої інстанції які викладені в оскаржуваному рішенні та додатковому рішенні про розподіл судових витрат не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального і процесуального права, а тому підлягають скасуванню в повному обсязі.

Так, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що з позовом, як і при первинному розгляді справи, він не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з виходячи з того, що підставою для нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії є складений уповноваженими на те особами (які пройшли відповідне навчання) та належно оформлений акт про порушення у відповідності з вимогами не лише п.6.41 названих Правил, але і у відповідності з п.4 ОСОБА_5, саме належно оформлений акт поряд з іншими доказами є підтвердженням вчинення споживачем порушення ПКЕЕ.

Апелянт стверджує, що про проведення контрольних оглядів чи технічних перевірок відповідача не повідомлялось і в порушення вимог Правил, Методики та ЦКУ в його присутності та/або присутності його уповноваженого представника (на підставі довіреності, наказу чи іншого документу) таких оглядів чи перевірок не проводилось, а відповідно і не складалось жодних актів щодо контрольного огляду та/або технічної перевірки, а також актів про порушень. Тобто не проводилось жодних робіт, а відтак і жодних порушень не було виявлено.

Скаржник звертає увагу суду на те, що особи, зазначені в актах про порушення не являються уповноваженими представниками ФОП ОСОБА_2, жодних довіреностей чи інших документів на право представництва останнім їм не надавалось, у трудових відносинах з ними не перебуває. Акти про порушення відповідачу не вручались та на його адресу не направлялись. Якщо такі акти і складались, то без участі споживача чи його уповноваженого представника, а відтак і не відомо хто і де складені оспорювані акти без надання можливості надання пояснень.

Апелянт також зазначає, що якщо позивач інкримінує йому втручання в роботу приладу обліку електричної енергії, то факт такого втручання можливо виявити лише під час проведення відповідної експертизи. Однак, жодних експертиз лічильника не проводилось. Позивачем не правильно кваліфіковано порушення Правил і здійснено посилання на неправильний пункт Правил, не виконання якого могло б призвести до настання порушень Правил, зазначених позивачем у його актах про порушення. Позивачем не вірно проведено розрахунки, тобто з порушенням ОСОБА_5.

Також скаржник просить суд звернути увагу на те, що він ще 14.05.2016 року звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) з листом про неправомірність дій позивача по складанню актів №110276 та №112135 та проведенню нарахувань по ним, на підставі якого НКРЕКП було надано відповідь розяснення від 17.06.2016 року №3482/20.3/9-16, копію якого додана ним до доповнення до відзиву, з якого слідує, що в акті №110276 не заповнені всі відомості необхідні для проведення розрахунку, а сам розрахунок за вказаним актом є завищеним, а щодо акту № 112135, то ПАТ «Закарпаттяобленерго» не мало підстав для застосування положень ОСОБА_5 для здійснення розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі цього акту, до моменту підтвердження факту втручання в роботу приладу обліку типу НІК 2303 АРП3 №0053680 приладом радіочастотного випромінювання, виявленим у споживача, за результатами експертного дослідження, проведеного спеціалізованою організацією, яка має на це право.

Апелянт/відповідач вважає, що вимоги і доводи позивача, зазначені в його позовній заяві є безпідставними і не законними, у звязку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній сказі на додаткове рішення місцевого суду від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15 про розподіл судових витрат, скаржник, в основному покликається на те, що позивачем безпідставно завищено розмір витрат на правничу допомогу адвоката та на не співрозмірність їх із сумою позову, при цьому, апелянт зазначає, що адвокат ОСОБА_4 перебувала протягом всього періоду розгляду даної справи майже три роки, а саме з 20.11.2015 року по 13.07.2018 року, з 25.07.16 року по 13.07.2018 р. остання перебувала з позивачем у трудових відносинах, що вказаним адвокатом жодна правова допомога не надавалася, що відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним виплат, необхідних для надання правничої допомоги, що заявлений до стягнення розмір гонорару не є співрозмірним із виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на судовий захист позивача, тощо, просить скасувати додаткове рішення у даній справі у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - відмовити.

В процесі розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, позивачем надано відзиви на апеляційні скарги (том ІV, а. с. 28-45, 54-62), проти апеляційних скарг заперечує повністю з тих підстав, що доводи апелянта/відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, та стверджує, що між Ужгородським РЕМ Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір про постачання електричної енергії від 18.08.2011 року № Д10/14-2789 (далі Договір), згідно якого позивач зобов`язався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачувати позивачу її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами; що п. 3.1.2. Договору, п.п.15 та 16 п. 8.1 ПКЕЕ передбачено право постачальника електричної енергії контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці; що згідно п. 3.1.5 Договору про постачання електричної енергії постачальник має право доступу до належних Споживачу засобів (систем) обліку електричної енергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання; що згідно п. 4.2.3. Договору споживач сплачує постачальнику вартість не доврахованої електроенергії, розраховану - виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - ОСОБА_5), у разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою, а так як уповноваженими представниками ПАТ «Закарпаттяобленерго» 03.11.2014 року та 03.07.2015 року було проведено перевірку дотримання споживачем електроенергії вимог ЗУ «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, при проведенні якої було встановлено, що в порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕ, на обєкті Відповідача «Консервний цех» (що знаходиться за адресою: с. Розівка, вул. Концівська, 38/8) було виявлено: «самовільне підключення в РП-0,4 кВ КТП 574. Відгалуження від дооблікового комутаційного апарату (автоматичного вимикача); РПБ Ін.=250А. Відтак на підставі виявленого порушення уповноваженими представниками ПАТ «Закарпаттяобленерго» було складено акт №110276 від 03.11.2014 року.

Позивач зазначає, що окрім того, 03.07.2015 року уповноваженими представниками ПАТ «Закарпаттяобленерго» на вищезгаданому обєкті Відповідача було виявлено наступне: споживач вчинив дії, що призвели до зниження показів приладу обліку. Виявлено втручання в роботу розрахункового обліку шляхом використання пристрою з радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника внаслідок чого спожита електроенергія не обліковується…, відтак на підставі виявленого порушення уповноваженими представниками ПАТ Закарпаттяобленерго було складено акт №112135 від 03.07.15 року, та, що ФОП ОСОБА_2 вчинив дії, що призвели до безоблікового споживання електричної енергії, таким чином порушивши умови договору, ПКЕЕ, ЗУ Про електроенергетику, а дефекти акту не спростовують факту порушення правил користування електроенергією, що знайшло своє відображення у зазначеному акті. Для донарахування споживачу суми не доврахованої електричної енергії визначальним є саме факт порушення Правил, який доводиться актом про порушення ПКЕЕ, та іншими доказами по справі, а саме, здійсненим відеозаписом та протоколами засідань Обласної комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення місцевого суду про розподіл судових витрат позивач стверджує, що подав місцевому господарському суду всі належні та допустимі докази, які відповідно до приписів чинного законодавства підтверджують витрати понесені позивачем за надану правничу допомогу адвоката, що місцевий суд повно і всебічно зясував обставини справи, що мають значення для вирішення даного спорку та надав належну оцінку всім доказам у справі, просить рішення місцевого суду та додаткове судове рішення - залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Третьою особою заперечення на апеляційні скарги не подано.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 року у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 24.07.2018 року (вх. № ЛАГС 01-05/2386/18 від 07.08.2018 р.) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року та на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15 та ухвалою суду від 10 вересня 2018 р. призначено справу № 907/1181/15 до розгляду у судовому засіданні на 19.09.2018 року, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені, що підтверджується оригіналами поштових повідомлень (том ІV, а. с. 26, 27, 74, 75).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 р. розгляд даної справи відкладено на 26.09.2018 р., про що сторони та третя особа були повідомлені.

14.09.2018 р. на адресу Львівського апеляційного господарського суду (за вхідним № 01-04/5240/18) від позивача поступила заява про розподіл судових витрат, просить долучити дану заяву з додатками до матеріалів справи, та з підстав викладених у цій заяві, вирішити питання про розподіл судових витрат за перегляд рішення першої інстанції в апеляційному порядку та стягнути з апелянта на користь позивача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Представник апелянта/відповідача, повторно, не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг та про дату, на яку було відкладено розгляд справи (том ІV, а. с. 27, 75).

В апеляційних скаргах апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року у справі № 907/1181/15; відмовити Приватному акціонерному товариству Закарпаттяобленерго в задоволенні позову та вирішити питання про розподіл судових витрат (том ІV, а. с. 14-20) та скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15; відмовити Приватному акціонерному товариству Закарпаттяобленерго в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача прибув, проти апеляційних скарг заперечив, надав пояснення аналогічні викладеним у відзивах на апеляційні скарги, просить рішення місцевого суду та додаткове судове рішення - залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення, а також просить заяву про розподіл судових витрат задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у даній справі надану за перегляд апеляційним судом рішень суду першої інстанції.

Третя особа, повторно, повноважного представника у судове засідання не направила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (том ІV, а. с. 26, 74).

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний господарський суд, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав пояснення учасників, які прибули в дане судове засідання, здійснив аналіз наявних у справі письмових доказів, прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду даної справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстави визначені у частині 2 ст. 202 ГПК України, які слугують підставою для відкладення розгляду справи, у нашому випадку, відсутні, так як представник апелянта та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду даної справи (том ІV, а. с. 26, 27, 74, 75).

Відповідно до частини 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2018 року та від 19.09.2018 р. у справі № 907/1181/15 - явка учасників справи обовязковою не визнавалася.

Отже, судом розглядається справа за наявними в матеріалах справи документами.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційних скарг, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 р. та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.07.2018 р. у справі № 907/1181/15 - залишити без змін, апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 без задоволення, виходячи з наступного.

Як зазначено вище у цій постанові, 18.11.2015 року Публічне акціонерне товариство Закарпаттяобленерго звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми 160 588,47 грн. вартості не облікованої електричної енергії за актами про порушення від 03.11.2014 року № 110276 та від 03.07.2015 року № 112135.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.2016, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 р. у справі № 907/1181/15, рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів по даній справі було скасовано з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області, оскільки судами попередніх інстанцій не перевірялася та не встановлювалася правильність обрахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Даною постановою визначено, що під час нового розгляду суду справи необхідно всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін і, в залежності від установлених обставин, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.07.2016 р. по справі № 907/1181/15, справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 16.08.2016 року; 30.08.2016 року в судовому засіданні сторони подали спільне клопотання про призначення судової експертизи та оголошення перерви для надання можливості подати суду відповідні письмові клопотання з переліком питань, які необхідно винести на експертизу. Після сплину зазначеної перерви, в судовому засіданні 31.08.2016 року, представники позивача та відповідача подали суду письмові клопотання про призначення судової експертизи (том ІІ, а. с. 178-184) та зупинення провадження у справі № 907/1181/15 на період проведення експертизи.

Ухвалою від 31.08.2016 року у даній справі місцевим судом призначено судову комплексну електротехнічну та економічну експертизу, яку було доручено її провести Київському науково дослідному інституту судових експертиз (надалі по тексту скорочено Київський НДІСЕ); витрати по проведенню даної експертизи покладено на позивача та відповідача та провадження у справі даній справі було зупинено.

Як вбачається з матеріалів справи, при технічному виготовленні ухвали господарського суду Закарпатської області від 31.08.2016 року було допущено технічну помилку в описовій частині стосовно найменування сторін у зв'язку з чим суд дійшов висновку внести відповідні виправлення до ухвали.

Ухвалою від 18.10.2016 року внесено зміни до описової частини ухвали про зупинення провадження у справі № 907/1181/15 від 31.08.2016 року, виклавши перше її речення після слів: „Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., ..." в такій редакції:

„...розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Закарпатської області до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай Закарпатської області про стягнення 160 588,47грн., ..."

Внесено зміни до п. 4 резолютивної частини ухвали про зупинення провадження у справі № 907/1181/15 від 31.08.2016 року, виклавши його в такій редакції:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Закарпатської області до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай Закарпатської області про стягнення 160588,47грн., до отримання результатів судової експертизи - зупинити.

Вищевказані ухвали місцевого господарського суду сторонами не оскаржувалися.

14.07.2017 року за вх. № 02.3.1-11/8510/17, до господарського суду Закарпатської області надійшов супровідний лист Київського НДІ судових експертиз, разом з яким надіслано суду висновок експертів за результатами проведення електротехнічної експертизи та акт здачі - приймання висновку експертів (том ІІІ, а. с. 39-59); 09.08.2017 року за вх. №02.3.1-11/9485/17 Київський НДІ судових експертиз надіслав на адресу господарського суду Закарпатської області повідомлення про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи (том ІІІ, а. с. 63-66), ухвалою господарського суду Закарпатської області від 06.11.2017 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 29.11.2017 року розгляд справи було відкладено на 06.12.2017 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Закарпатській області.

Ухвалою від 06.12.2017 року у даній справі призначено комплексну судову економічну експертизу, яку доручено провести Незалежному інституту судових експертиз. Витрати з проведення комплексної судової економічної експертизи було покладено на відповідача. Зобов'язано відповідача оплатити рахунок експерта по передоплаті за проведення експертизи та провадження у справі зупинено.

16.01.2018 року, на адресу Господарського суду Закарпатської області, надійшло клопотання ОСОБА_7 інституту судових експерти, яким просить суд надати дозвіл на перекваліфікацію експертизи яка була призначена ухвалою господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі №907/1181/15 на комплексну електротехнічну-економічну експертизу, з тих підстав, що для надання повної та всебічної відповіді на поставлені питання в ухвалі суду від 06.12.2017 року необхідно залучити до проведення експертизи фахівців за двома спеціальностями: судових експертів електротехніків та судових експертів економістів.

Місцевий суд ухвалою від 06.12.2017 року у даній справі поновив провадження, клопотання ОСОБА_7 інституту судових експерти про перекваліфікацію експертизи яка була призначена ухвалою господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі №907/1181/15 на комплексну електротехнічну-економічну експертизу задовольнив та провадження у справі №907/1181/15, до отримання результатів судової комплексної електротехнічної-економічної експертизи, зупинив.

У зв'язку з цим, відповідачу, ОСОБА_7 інститутом судових експертиз було направлено рахунок-фактуру № СФ-0802182 від 08 лютого 2018 року на оплату за проведення експертизи, яку місцевий суд поклав на відповідача по даній справі.

Директором НІСЕ в супровідному листі вих. № 198 від 02.04.2018 року, повідомлено місцевий суд, що 02.03.2018 року за підписом представника ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_8, до експертної установи надійшов лист, в якому платник просить відстрочити оплату за комплексну економічну експертизу, і, на адресу представника відповідача був надісланий лист про надання відстрочки на 2 тижні, тобто до 27.03.2018 року, однак станом на 02.04.2018 року оплата за експертизу до інституту так і не надійшла.

У зв'язку з вищезазначеним, призначена ухвалою господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі №907/1181/15 комплексна судово-економічна експертиза, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21 корпус 3, оф. 7), останнім не проведена, а матеріали зазначеної справи повернуто до господарського суду Закарпатської області.

Оскільки матеріали справи було повернуто до Господарського суду Закарпатської області з ОСОБА_7 інституту судових експертиз без виконання призначеної ухвалою господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі № 907/1181/15 комплексної судово-економічної експертизи, у зв'язку із не оплатою виставленого відповідачу рахунку-фактури № СФ-0802182 від 08 лютого 2018 року на оплату за проведення вказаної експертизи, місцевий суд ухвалою від 08.05.2018 року провадження у даній справі поновив.

Згідно п.п. 9 Розділу 11 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Місцевий суд прийшов до правомірного висновку здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Колегія суддів, розглянула подані сторонами та третьою особою документи і матеріали, заслухала повноважного представника, який прибув у судове засідання, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року та додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено місцевим судом, між Ужгородським районом електричних мереж публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (постачальником) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (споживачем) 18.08.2011 укладено договір про постачання електричної енергії № Д10/14-2789 (том І, а. с. 30-44), за умовами якого (Розділ І Договору), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 60 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що ним не обумовлені, сторони керуються чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПКЕЕ).

Пунктом 5.1 ПКЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до п. 3.1.2. Договору, п.п.15 та 16 п. 8.1 ПКЕЕ передбачено право постачальника електричної енергії контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці

Згідно п. 4.2.3. Договору споживач сплачує постачальнику вартість не доврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - ОСОБА_5), у разі таких дій Споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками позивача, 03.11.2014 року було проведено перевірку дотримання споживачем вимог Закону України "Про електроенергетику" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Правил користування електричною енергією (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за результатами якої, складено ОСОБА_9 про порушення № 110276 про виявлення допущених споживачем порушень ПКЕЕ (том І, а. с. 10-11), а саме, п. 10.2., які полягали в самовільному підключенні в РП - 0,4 кВт КТП - 574 та відгалуженні від облікового комутаційного апарату (автоматичного вимикача) РПБ Ін = 250А (до власних мереж).

Акт про порушення № 110276 від 03.11.2014 р. підписаний чотирма представниками постачальника електричної енергії. В графі для підпису про ознайомлення споживача або уповноваженої ним особи з актом про порушення зазначено: "не надали реквізити споживача, від підпису відмовилися", а зауваження споживача щодо акту про порушення - відсутні.

На підставі зазначеного ОСОБА_9, 27.07.2015 р. було проведено засідання комісії з розгляду акта порушень ПКЕЕ, яке оформлено Протоколом № 45/2015, та комісією прийнято рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії згідно з п. 2.9 ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - ОСОБА_5), за період з 03.05.2014 р. по 03.11.2014 р. на загальну суму 71 027, 90 грн., що відображено в протоколі № 45/2015. Протокол підписано всім складом комісії (том І, а. с. 12-15).

В подальшому, представниками позивача, 03.07.2015 р. на об'єкті відповідача також було виявлено порушення п. 10.2. ПКЕЕ, а саме: ОСОБА_9 про порушення № 112135 (том І, а. с. 19-20) зафіксовано, що споживач вчиняв дії, що призвели до зміни показників приладу обліку шляхом використання пристрою з радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника, внаслідок чого спожита електроенергія не обліковується. Пристрій вилучено, упаковано в поліетиленовий пакет та опломбовано номерною пломбою С18445921 (30Е).

Акт про порушення № 112135 від 03.07.2015 р. підписаний трьома представниками постачальника електричної енергії. В графі для підпису про ознайомлення споживача або уповноваженої ним особи з актом про порушення зазначено: "від підпису відмовився ОСОБА_5", а працівник відповідача від надання письмових зауважень щодо складеного акта відмовився.

На підставі вказаного ОСОБА_9, 27.07.2015 р. проведено засідання комісії з розгляду акту № 112135, на якій прийнято рішення, відповідно до п. 2.5 ОСОБА_5, здійснити відповідачу нарахування вартості не облікованої електричної енергії у сумі 89 560, 57 грн., що відображено у Протоколі № 44/2015, який підписано всім складом комісії (том І, а. с. 21-24).

Протоколи розгляду ОСОБА_9 про порушення відповідачем ПКЕЕ та розрахунки вартості не облікованої спожитої електроенергії були вручені представнику Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ОСОБА_8 за довіреністю.

У зв'язку з тим, що відповідач не оплатив нараховані суми вартості не облікованої електричної енергії, Публічне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго", яке в подальшому було перейменоване на Приватне акціонерне товариство Закарпаттяобленерго, звернулось з позовом до господарського суду про стягнення з відповідача суми завданих збитків у примусовому порядку.

Апелянт/відповідач заперечує проти задоволення позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з виходячи з того, що підставою для нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії є складений уповноваженими на те особами (які пройшли відповідне навчання) та належно оформлений акт про порушення у відповідності з вимогами не лише п.6.41 названих Правил, але і у відповідності з п.4 ОСОБА_5, саме належно оформлений акт поряд з іншими доказами є підтвердженням вчинення споживачем порушення ПКЕЕ. Що якщо позивач інкримінує йому втручання в роботу приладу обліку електричної енергії, то факт такого втручання можливо виявити лише під час проведення відповідної експертизи. Однак, жодних експертиз лічильника не проводилось. Позивачем не правильно кваліфіковано порушення Правил і здійснено посилання на неправильний пункт Правил, не виконання якого могло б призвести до настання порушень Правил, зазначених позивачем у його актах про порушення. Позивачем не вірно проведено розрахунки, тобто з порушенням ОСОБА_5.

Як зазначено вище у цій постанові, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 р., у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 р. у справі № 907/1181/15, рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів по даній справі було скасовано з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області, оскільки судами попередніх інстанцій не перевірялася та не встановлювалася правильність обрахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електроенергії регулюються, зокрема, Законом України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року № 575 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/далі - Закон/, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕ від 04.02.2010р. №105 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/далі - ПКЕЕ/, іншими нормативно-правовими актами України та Договором про постачання електричної енергії.

Згідно ст. 26 Закону України Про електроенергетику (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, Правила користування електричною і тепловою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 27 зазначеного Закону, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 с. 27 Закону, правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної та теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено Договір про постачання електричної енергії від 18.08.2011 року за № Д10/14-2789 (том І, а. с. 30-44), згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 60 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.1. ПКЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 3.1.2. Договору, п.п.15 та 16 п. 8.1. ПКЕЕ передбачено право постачальника електричної енергії контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Окрім того, згідно п. 8.1. ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право, зокрема, на відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом діями споживача або постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно п. 3.1.4. Договору, постачальник має право вимагати відшкодування збитків внаслідок порушення споживачем умов цього договору.

Згідно п. 4.2.3. Договору, споживач сплачує постачальнику вартість не доврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до діючої на момент виявлення недоврахування ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - ОСОБА_5), у разі таких дій Споживача:

самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

споживання електроенергії поза засобами обліку;

інших умов, визначених Методикою.

Так, уповноваженими представниками ПАТ Закарпаттяобленерго 03.11.2014 року та 03.07.2015 року проведено перевірку дотримання споживачем електроенергії вимог Закону України Про електроенергетику та Правил користування електричною енергією.

03.11.2014 року при проведенні перевірки дотримання споживачем електроенергії вимог ЗУ Про електроенергетику (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Правил користування електричною енергією (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що в порушення ст. 27 Закону України Про електроенергетику, ПКЕЕ, на обєкті Відповідача Консервний цех (що знаходиться за адресою: с. Розівка, вул. Концівська, 38/8) було виявлено: самовільне підключення в РП-0,4 кВ КТП 574. Відгалуження від дооблікового комутаційного апарату (автоматичного вимикача); РПБ Ін.=250А.

На підставі виявленого порушення уповноваженими представниками ПАТ Закарпаттяобленерго було складено акт №110276 від 03.11.2014 року.

03.07.2015 року уповноваженими представниками ПАТ Закарпаттяобленерго на вищезгаданому обєкті Відповідача було виявлено наступне порушення: споживач вчинив дії, що призвели до зниження показів приладу обліку. Виявлено втручання в роботу розрахункового обліку шляхом використання пристрою з радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника, внаслідок чого, спожита електроенергія не обліковується. Пристрій вилучено, упаковано в поліетиленовий пакет та опломбовано номерною пломбою С18445921 (30Е).

На підставі виявленого порушення уповноваженими представниками ПАТ Закарпаттяобленерго було складено ОСОБА_9 про порушення №112135 від 03.07.15 року.

Згідно абз. 1 п. 6.41. ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову.

У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як вбачається з актів про порушення, такі були складені у присутності охоронця ОСОБА_5 У представників позивача не було підстав сумніватися в повноваженнях ОСОБА_5, оскільки він допустив їх до перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа.

За абз. 2 п. 6.41. ПКЕЕ, в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу не доврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Так, в обох ОСОБА_9 про порушення були виявлені порушення п. 10.2 ПКЕЕ.

Пункт 10.2 ПКЕЕ перелічує обовязки споживача, які були останнім порушені:

додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів

(пп.4 п.10.2);

не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (пп.27 п.10.2).

Крім того, в ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ заповнені всі необхідні рядки без пропусків, текст однозначний.

В актах додатково зазначено, що паспортні дані струмоприймачів не надано; одночасне включення всіх струмоприймачів не забезпечено та не надано доступу для складання їх переліку.

Всі дані, що є необхідними та достатніми для визначення обсягу не доврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків в актах ПКЕЕ є наявними.

Окрім того, при складанні вищезазначених актів працівниками енергопостачальника було проведено відео зйомку та замальовано однолінійні схеми електроустановки обєкту споживача.

За абз. 5 п. 6.42. ПКЕЕ у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення ПКЕЕ споживачем (у випадку, якщо представник не називає свого прізвища та посади, або відмовляється від участі у складанні акту), як лише підписи на акті про порушення ПКЕЕ трьох осіб.

Від підпису в ОСОБА_9 про порушення охоронець ОСОБА_5 відмовився, про що було зазначено в обох ОСОБА_9 про порушення.

На виконання вимог п. 6.41. ПКЕЕ обидва примірники ОСОБА_9 про порушення були вручені споживачу. Так, примірник ОСОБА_9 № 110276 від 03.11.2014 р. був вручений ОСОБА_5, на місці складення акту. ОСОБА_9 № 112135 від 03.07.2015 р. був направлений на юридичну адресу ФОП ОСОБА_2 поштовим звязком. Крім того, копії обох актів про порушення були, повторно, надані уповноваженому представнику відповідача 27.07.2015 року на засіданні комісії, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, позивачем належними та допустимими доказами доведено порушення відповідачем вимог правил ПКЕЕ, а останнім відповідними доказами такого не спростовано.

Згідно вимог абз. 1-4 п. 6.42. ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати не доврахованої електричної енергії та/або збитків.

Так, на виконання вимог п. 9 акту № 110276 від 03.11.2014 р. було зазначено, що Комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 11.11.2014 року. Однак, на засідання комісії споживач не забезпечив свою участь. У звязку з цим, листом від 14.11.2014 року № 1554 товариством було направлено лист відповідачу про необхідність зявитись на засідання комісії 27.11.2014 року. Лист був повернутий у звязку із закінченням терміну зберігання. Споживач свою участь не забезпечив. Листом від 30.12.2014 року № 1858 споживача повторно було запрошено на засідання комісії, що повинно було відбутись 16.01.2015 року. Однак лист знову повернувся із зазначенням на ньому за закінченням терміну зберігання. Споживач в черговий раз не забезпечив свою участь на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

Листом від 08.07.2015 року № 114-25/4528 було повідомлено споживача про те, що 27.07.2015 року відбудеться засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 03.11.2014 року № 110276 та від 03.07.2015 року за № 112135.

27.07.2015 року відбулися засідання комісії по розгляду ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) та спірних питань (Обласна комісія).

Як вбачається з матеріалів справи засідання Обласної комісії відбулись за участю уповноваженого представника ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_8, згідно довіреності.

Згідно п. 6.40. ПКЕЕ та п. 4.2.3 Договору, споживач сплачує постачальнику вартість не доврахованої електроенергії, розраховану - виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі ОСОБА_5).

Так, ОСОБА_5 застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, в тому числі у разі виявлення:

1) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (пп.3 п.2.1. Методики);

2) підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (пп.7 п.2.1 ОСОБА_5).

Так, на підставі вказаних актів Обласною комісією було вирішено провести нарахування вартості не доврахованої електричної енергії, зокрема:

по акту про порушення ПКЕЕ №110276 від 03.11.2014 р. у відповідності до п.п.7 п.2.1 ОСОБА_5 за період з 03.05.2014 р. по 03.11.2014 р. (до дня усунення порушення) на загальну суму 71 027,90 грн., що становить 50181 кВт/год. недооблікованої електричної енергії. Рішення комісії оформлено протоколом №45/2015 від 27.07.2015 року;

згідно ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ № 112135 від 03.07.2015 р. у відповідності до п.п.3 п.2.1 ОСОБА_5 за період з 03.11.2014 р. по 03.07.2015 р. (до дня усунення порушення) на загальну суму 89 560,57грн., що становить 53972 кВт/год. недооблікованої електричної енергії. Рішення комісії оформлено Протоколом №44/2015 від 27.07.2015 року.

Пунктом 2.9. Методики встановлено, що разі у виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї ОСОБА_5, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W, кВт.год.), доб.с.п. розраховується за формулою (2.7) ОСОБА_5. При цьому, кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) ОСОБА_5.

Так, розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії по ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ від 03.11.2014 року за № 110276 був здійснений за наступною формулою:

Wдоб.с.п. = P с.п. · tвик.с.п.,

де Р с.п. потужність самовільного підключення(кВт), що була визначена згідно формули (2.9) ОСОБА_5, що передбачає підключення до трьох фаз:

Pс.п. = 3 · I · Uном.фаз. · cos(фі),

де І - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А;

Згідно акту про порушення, самовільне підключення було здійснене АВВГ кабелем з перерізом 3 х16;1х1.

U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ (приймається як 0,22кВ);

cos(фі) - косинус кута між фазною напругою U та струмом фаз навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни. передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos(фі) приймається рівним 0,9.

t вик.с.п.- час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Так, Обласною комісією були визначені наступні вихідні дані для проведення розрахунку:

І = 55А (виходячи з мінімального перерізу кабеля зазначеного в акті-1, згідно таблиці 1.3.5 ПУЕ)

U ном.фаз. = 0,22 кВ;

cos(фі) = 0,9;

t вик.с.п. = 12 год./добу.

Нарахування було здійснене у період з 03.05.2014 по 03.11.2014 року (дата складання ОСОБА_9), тобто не більше ніж 6 календарних місяців, згідно формули (2.6), п. 2.5 ОСОБА_5, що склало 128 робочих днів.

Всі вищенаведені дані були зазначені в Протоколі Обласної комісії від 27.07.2015 року № 45/2015.

Таким чином, Pс.п. = 3 · I · Uном.фаз. · cos(фі) = 3 · 55 · 0,22 · 0,9 = 32,67 кВт;

Wдоб.с.п. = P с.п. · tвик.с.п. = 32,67 · 12 = 392,04 кВт/год. (добове споживання).

Відтак, загальна кількість не облікованої електричної енергії у період з 03.05.2014 по 03.11.2014 року склала: 392,04 · 128 робочих днів = 50181,12 кВт/год.

За результатами здійсненого розрахунку, споживачу був виставлений рахунок № 110276 від 27.07.2016 року на загальну кількість не облікованої електричної енергії в розмірі 50181 кВт/год. загальною вартістю 71 027,90 грн.

Згідно п. 2.5 ОСОБА_5, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї ОСОБА_5, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W, кВт · год) визначається за формулою:

Wдоб. = P · tдоб · Kв,

де: P - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ , та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

Так, в додаткових відомостях до ОСОБА_9 про порушення № 112135, було зазначено, що паспортні дані електрообладнання на момент перевірки відсутні. Одночасне підключення наявних струмоприймачів на максимальну потужність працівник ФОП ОСОБА_2 не забезпечив та не надав доступу до них для складання їх переліку.

t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі Договору;

Kв (Kві) - коефіцієнт використання струмоприймачів. За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв=0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв =0,75.

Кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (Дпер, день), визначається за формулою:

Дпер = Дпор + Дусун,

де: Д пор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, Д пор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об'єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки;

Д усун - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення. Д усун має бути зазначено в акті про порушення. У разі коли під час оформлення акта про порушення неможливо точно визначити термін, протягом якого будуть усунені порушення, Д усун визначається у двосторонньому акті, складеному сторонами після усунення порушення. При цьому нарахування, передбачені цією Методикою, здійснюються після складення зазначеного двостороннього акта.

Відтак, період для нарахування був встановлений з 03.11.2014 року (дата проведення попереднього обстеження електроустановки споживача та виявлення порушення зафіксованого в ОСОБА_9 № 110276 від 03.11.2014р.) по 03.07.2015 року (дата складання ОСОБА_9 №112135 від 03.07.2015р.).

Так, Обласною комісією були визначені наступні вихідні дані для проведення розрахунку:

Р = 60 кВт (згідно пп. в п. 2.5. Методики, тобто згідно умов Договору);

t доб = 8 год. (згідно умов Договору);

Kв = 0,75;

Дпер = 170 робочих днів (з 03.11.2014 року по 03.07.2015 року);

Всі вищенаведені дані зазначені в Протоколі Обласної комісії від 27.07.2015 року №44/2015.

Wдоб. = P · tдоб · Kв = 60 · 8 · 0,75 = 360кВт/год (добове споживання).

Загальна кількість спожитої відповідачем електричної енергії у період з

03.11.2014 року по 03.07.2015 року склала:

360 · 170 днів = 61 200 кВт/год.

Згідно п.2.4. Методики, у разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕ, зазначених у підпунктах 1 - 4, 6 пункту 2.1 ОСОБА_5, та за умови наявності договору про постачання електричної енергії для потреб струмоприймачів (електроустановок), щодо яких виявлено порушення, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 ОСОБА_5, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення.

У період з 03.11.2014 року по 03.07.2015 року споживачем, згідно даних приладу обліку, було спожито та оплачено 7228кВт/год.

Відтак, загальний обсяг не облікованої електричної енергії склав:

61200 7228 = 53 972 кВт/год.

За результатами здійсненого розрахунку, споживачу був виставлений рахунок № 112135 від 27.07.2016 року на загальну кількість не облікованої електричної енергії в розмірі 53 972 кВт/год. загальною вартістю 89560,57 грн.

Як уже було вище зазначено, постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 р. у справі № 907/1181/15, рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів по даній справі було скасовано з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області, оскільки судами попередніх інстанцій не перевірялася та не встановлювалася правильність обрахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Крім того, представник відповідача стверджував, що якщо позивач інкримінує йому втручання в роботу приладу обліку електричної енергії, то факт такого втручання можливо виявити лише під час проведення відповідної експертизи. Однак, жодних експертиз лічильника не проводилось. Позивачем не правильно кваліфіковано порушення Правил і здійснено посилання на неправильний пункт Правил, не виконання якого могло б призвести до настання порушень Правил, зазначених позивачем у його актах про порушення. Позивачем не вірно проведено розрахунки, тобто з порушенням ОСОБА_5.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 30.08.2016 року в судовому засіданні місцевого суду сторони подали спільне клопотання про призначення судової експертизи та оголошення перерви для надання можливості подати суду відповідні письмові клопотання з переліком питань, які необхідно винести на експертизу. Після сплину зазначеної перерви, в судовому засіданні суду першої інстанції 31.08.2016 року, представники позивача та відповідача подали суду письмові клопотання про призначення судової експертизи (том ІІ, а. с. 178-184) та зупинення провадження у справі №907/1181/15 на період проведення експертизи.

Оскільки, сторони, незважаючи на вимоги суду, не змогли дійти згоди у спорі що між ними виник, а відповідач заперечував стягнення з останнього вартість не доврахованої електричної енергії в сумі 160588,47 грн., а з'ясування цього питання потребує спеціальних знань, суд першої інстанції прийшов до висновку, з метою встановлення усіх обставин, що стосуються предмету позову, для прийняття рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України, задовольнити клопотання позивача та відповідача та призначити комплексну електротехнічну та економічну експертизу для перевірки здійснених комісією по розгляду ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) та спірних питань ПАТ Закарпаттяобленерго розрахунків обсягів та вартості не облікованої електричної енергії, та з метою перевірки впливу вилученого у відповідача приладу, який запакований в кульок та опломбований одноразовою номерною пломбою № С18445921 (ЗОЕ) на лічильник відповідача № 0053680 тип НІК 2303АРП3 та 31.08.2016 р. Господарським судом Закарпатської області по даній справі було винесено ухвалу про зупинення провадження у справі, у звязку з необхідністю призначення судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи. Даною ухвалою господарським судом Закарпатської області доручено провести зазначену експертизу Київському науково дослідному інституту судових експертиз (далі КНДІСЕ), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6. 14.07.2017 року за вх. №02.3.1-11/8510/17, до господарського суду Закарпатської області надійшов супровідний лист КНДІСЕ, разом з яким надіслано суду висновок експертів за результатами проведення електротехнічної експертизи та акт здачі - приймання висновку експертів. 09.08.2017 року за вх. №02.3.1-11/9485/17 КНДІСЕ надіслав на адресу господарського суду Закарпатської області повідомлення про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, радіочастотний пристрій було вилучено, упаковано в пакет та опломбовано номерною пломбою С18445921, про що було зазначено в ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ від 03.07.2015р. № 112135.

В подальшому, як вбачається з завдання на зняття лічильника від 26.10.2016 р. за № 574, працівниками товариства було проведено заміну приладу обліку електричної енергії на обєкті ФОП ОСОБА_2, для подальшого направлення знятого електролічильника на експертизу разом з вилученим радіочастотним пристроєм.

Висновок експертів КНДІСЕ від 19.05.2017 року № 1422/16-46/7313/17-46 за результатами проведення судової електротехнічної експертизи за ухвалою судді господарського суду Закарпатської області від 31.08.2016р. по справі 907/1181/15 міститься в матеріалах справи (том ІІ, а. с. 39-59).

Так, у п.2.1. висновку зазначено, що вилучений пристрій (пломба № С 18445921) згідно ОСОБА_9 про порушення № 112135 від 03.07.2015р. наданий на дослідження, випромінює електромагнітну енергію в радіочастотному діапазоні частотою 539,8 Мгц.

Згідно п. 2. 2., 2.3. висновку, наданий на дослідження пристрій при підключенні його до електромережі напругою змінного струму 220В і піднесенні його антенного проводу до електролічильника впливає на роботу цього приладу обліку електричної енергії. Такий вплив за зовнішніми ознаками проявляється у зникненні індикації на електронному табло електролічильника. У період впливу електромагнітного випромінювання, облік спожитої електроенергії припиняється.

Згідно п. 2.4. висновку, облік спожитої електроенергії відновлюється після припинення впливу електромагнітного випромінювання на електролічильник типу НІК 2303 АРП3 0053680.

Разом з тим, як уже було вище зазначено, 09.08.2017 року за вх. №02.3.1-11/9485/17 КНДІСЕ надіслав на адресу Господарського суду Закарпатської області повідомлення про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи від 28.07.2017р. за №7314/17-45.

Як вбачається з резолютивної частини даного повідомлення, ОСОБА_5 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ є профільним нормативним актом, який не використовується при проведенні судовоекономічних експертиз, оскільки застосування наявних в ній термінів, формул, відповідних коефіцієнтів та інших показників, потребує спеціальних знань в галузі електроенергетики, що не відноситься до компетенції експертів економістів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.11.2017р. по справі № 907/1181/15, провадження у даній справі було поновлено та призначено розгляд справи на 22.11.2017 року о 10.00 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог позивача викладена у відзивах, які подавались на протязі всього часу розгляду справи. Однак, при цьому, відповідач просить суд звернути увагу на те, що він ще 14.05.2016 року звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) з листом про неправомірність дій позивача по складанню актів №110276 та №112135 та проведенню нарахувань по ним, на підставі якого НКРЕКП було надано відповідь розяснення від 17.06.2016р. №3482/20.3/9-16, копію якого додав до доповнення до відзиву (а. с. 155-159 Том 2), з якого слідує, що в акті №110276 не заповнені всі відомості необхідні для проведення розрахунку, а сам розрахунок по вказаному акту є завищеною, а щодо акту № 112135, то ПАТ Закарпаттяобленерго не мало підстав для застосування положень ОСОБА_5 для здійснення розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі цього акту, до моменту підтвердження факту втручання в роботу приладу обліку типу НІК 2303 АРП3 №0053680 приладом радіочастотного випромінювання, виявленим у споживача, за результатами експертного дослідження, проведеного спеціалізованою організацією, яка має на це право.

Після сплину зазначеної перерви, представник позивача, присутній в судовому засіданні місцевого суду, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на долучені до матеріалів справи документи. Разом з тим, представник позивача в ході судового засідання, подав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Закарпатській області, який знаходиться за адресом: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Гойди, 8/408, і, як вбачається з матеріалів справи, вказане клопотання місцевим судом було прийнято та задоволено.

Ухвалою місцевого суду від 29.11.2017 року залучено до участі у справі № 907/1181/15, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Закарпатській області.

Ухвалою місцевого суду від 06.12.2017 року провадження у справі зупинено та призначено комплексну судову економічну експертизу та доручено її проведення Незалежному інституту судових експертиз, на вирішення експертизи судом були поставлені наступні питання щодо здійснених розрахунків:

1. Чи відповідає здійснений ПАТ Закарпаттяобленерго розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ №110276 від 03.11.2014 року положенням ОСОБА_5 визначення обсягів та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562 зі змінами та доповненнями?

2. Чи відповідає здійснений розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії по ОСОБА_9 про порушення ПКЕЕ №112135 від 03.07.15 року положенням ОСОБА_5 визначення обсягів та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562 зі змінами та доповненнями?

Місцевим судом встановлено, що проведення призначеної експертизи є необхідним для повного, справедливого та всебічного з'ясування всіх обставин справи для її правильного вирішення, з урахуванням вимог постанови Вищого господарського суду України від 12.07.2016 року по даній справі. Оплату за експертизу НІСЕ, згідно ухвали Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі № 907/1181/15, було покладено на відповідача по даній справі.

У зв'язку з зазначеним, апелянту/відповідачу ОСОБА_7 інститутом судових експертиз було направлено рахунок-фактуру № СФ-0802182 від 08 лютого 2018 року на оплату за проведення експертизи.

Директором НІСЕ в супровідному листі вих.№198 від 02.04.2018 року, повідомлено місцевий суд, що 02.03.2018 року за підписом представника ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_8, до експертної установи надійшов лист, в якому платник просить відстрочити оплату за комплексну економічну експертизу. Відтак, на адресу представника відповідача був надісланий лист про надання відстрочки на 2 тижні, тобто до 27.03.2018 року, однак, станом на 02.04.2018 року оплата за експертизу до інституту так і не надійшла, у зв'язку з зазначеним, призначена ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 року по справі № 907/1181/15 комплексна судово-економічна експертиза, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21 корпус 3, оф. 7), останнім не проведена, а матеріали зазначеної справи повернуто до господарського суду Закарпатської області.

Належить зазначити, що Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Принцип рівності був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі Надточій проти України (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03), рішення від 15 травня 2008 р.

Суд нагадує, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, Кресс проти Франції (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; Ф.С.Б. проти Італії (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, серія A № 208-B, п. 33; Т. проти Італії (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, серія A № 245-C, п. 26; та Кайя проти Австрії (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Відповідно до приписів ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2408,83 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 13 240,00 грн. у відшкодування витрат за проведення електротехнічної експертизи.

В силу приписів частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В той же час згідно п. 5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 238 ГПК України розподіл судових витрат між сторонами вирішується судовим рішенням.

Згідно пп. 4.4. п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зі змінами і доповненнями, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки постановою ВГС України від 12.07.2016 року по справі № 907/1181/15 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 р. та рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016 р. у справі № 907/1181/15 скасовано, а справу № 907/1181/15 передано на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області в іншому складі суду, то суд першої інстанції повинен прийняти рішення про розподіл судового збору оплачений позивачем за подання апеляційної та касаційної скарги за результатами нового розгляду справи № 907/1181/15

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сума 2649,71 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та сума 2891,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Щодо оскарження апелянтом/відповідачем у даній справі додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.07.2018 р. про розподіл судових витрат, то колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 року, у справі № 907/1181/15, позовні вимоги ПрАТ Закарпаттяобленерго задоволено повністю (том ІІІ, а. с. 193-194, 195-221).

Як вбачається з матеріалів даної справи, 05.06.2018 року, позивач по даній справі, подав через канцелярію господарського суду Закарпатської області заяву про розподіл судових витрат понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції. Однак, позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат в частині понесених витрат ПрАТ "Закарпаттяобленерго" на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн. після постановлення рішення господарським судом Закарпатської області по суті позовних вимог по даній справі.

Разом з тим, у заяві заявник зазначив, що акт про надання правової допомоги у господарській справі №907/1181/15 буде підписано між ПрАТ "Закарпаттяобленерго" - клієнтом та адвокатським об'єднанням після розгляду справи у суді першої інстанції, та може бути наданий суду лише після постановлення рішення у справі по суті позовних вимог.

13.07.2018 року, через канцелярію місцевого суду від ПрАТ "Закарпаттяобленерго" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою останній просить ухвалити додаткове рішення по справі №907/1181/15, в якому вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме: стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" 20000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, заявником додатково долучено: копію ОСОБА_9 № 15 від 13.07.2018 року, про надання правової допомоги.

Відповідно до пунктів 3, 5 Додатку № 35 від 22.05.2018 року, до договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 року № 38, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Закарпаттяобленерго" та Професійним адвокатським об'єднанням "Консенсус", вартість надання Об'єднанням правової допомоги Клієнту у господарській справі №907/1181/15 у суді першої інстанції, згідно з договором про надання правової допомоги від 30.01.2018 року №38 та Додатку до нього №35 від 22.05.2018 року, складає 20000,00 грн. без ПДВ незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду господарської справи. Акт про надання правової допомоги по господарській справі № 907/1181/15 підписується сторонами не пізніше наступного дня після прийняття судом першої інстанції рішення у справі по суті позовних вимог протягом трьох робочих днів з дня отримання клієнтом такого акту.

Відповідно до ОСОБА_9 № 15 від 13.07.2018 року, адвокатське об'єднання надало послуги за договором № 38 від 30.01.2018 року, а клієнт прийняв такі послуги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що заява Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про розподіл судових витрат у справі підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.126 ГПК України).

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів даної справи, клопотання про зменшення розміру витрат понесених ПрАТ "Закарпаттяобленерго" на професійну правничу допомогу адвоката апелянтом (Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2) до господарського суду Закарпатської області не подавалось. Заперечень на заяву про розподіл судових витрат чи на заяву про винесення додаткового рішення також не подано, в матеріалах справи такі докази - відсутні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що за результатами розгляду справи Господарським судом Закарпатської області позовні вимоги ПрАТ Закарпаттяобленерго задоволено повністю, місцевий суд прийшов до правомірного висновку, що подана заявником заява про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у господарському суді Закарпатської області в частині понесених ПрАТ "Закарпаттяобленерго" витрат на правову допомогу належним чином обґрунтована і доведена та в свою чергу відповідачем належним чином не спростована та не заперечена.

Оскільки, як вбачається з матеріалів даної справи, у рішенні Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 року не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, місцевий суд, відповідно до приписів ГПК України, яка чинна з 15.12.2017 р., прийняв додаткове рішення у справі №907/1181/15 (том ІІІ, а. с. 233-237), яким заяву позивача задовольнив та стягнув з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ПрАТ "Закарпаттяобленерго" суму 20000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищенаведене, доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.07.2018 р. у справі № 907/1181/15 не спростовують висновків місцевого суду, тому у задоволенні цієї апеляційної скарги теж належить відмовити.

Як зазначено вище у цій постанові, 14.09.2018 р. на адресу Львівського апеляційного господарського суду (за вх. № 01-04/5240/18) від позивача поступила заява про розподіл судових витрат з додатками, які підтверджують надсилання цієї заяви апелянту, долучено додаток № 35 від 22.05.2018 р. до договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 р. за № 38, рахунок № 48 від 29.08.2018 р., а також оригінал платіжного доручення № 10797 від 30.09.2018 р. про оплату ПрАТ «Закарпатобленерго» ПАО «Консенсус» 15000,00 грн. за надання правової допомоги у господарській справі № 907/1181/15 за договором № 38 від 30.01.2018 р. по рахунку № 48 від 29.08.2018 р. без ПДВ, платіж проведено банком 03.09.2018 р., у якій останній просить з підстав викладених у цій заяві, вирішити питання про розподіл судових витрат за перегляд рішень суду першої інстанції в апеляційному порядку та стягнути з апелянта на користь позивача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, колегія суддів приходить до висновку, що заява Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", яка подана суду апеляційної інстанції, про розподіл судових витрат, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.126 ГПК України).

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів даної справи, суду апеляційної інстанції, клопотання про зменшення розміру витрат понесених ПрАТ "Закарпаттяобленерго" на професійну правничу допомогу адвоката, апелянтом: Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 - не подавалось, в матеріалах справи є наявними належні докази про надсилання позивачем апелянту/відповідачу заяви про розподіл судових витрат за перегляд судових рішень суду першої інстанції в апеляційному порядку, копії додатку № 35 до договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 р. № 38, рахунку № 48 від 29.08.2018 р., платіжного доручення № 10797 від 03.09.2018 р. про сплату позивачем 15000,00 грн. за надання правової допомоги (докази в матеріалах справи).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що за результатами розгляду апеляційних скарг Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 р. та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.07.2018 р. у справі № 907/1181/15 залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення, колегія суддів приходить до висновку, що подана ПрАТ "Закарпаттяобленерго" заява про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом апеляційним господарським судом рішення та додаткового рішення у даній справі в апеляційному порядку, підлягає до задоволення в частині понесених ПрАТ "Закарпаттяобленерго" витрат на правову допомогу належним чином обґрунтована і доведена та в свою чергу відповідачем належним чином не заперечена.

Крім того, як вбачається із п. 3 додатку № 35 від 22.05.2018 р. до договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 р. за № 38, вартість надання Обєднанням правової допомоги Клієнту за здійснення всіх необхідних дій в інтересах Клієнта у господарській справі № 907/1181/15 за позовом ПрАТ "Закарпаттяобленерго" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього 160588,47 грн. вартості не облікованої електричної енергії та супровід справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях згідно договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 року № 38 та цього Додатку № 35 складає: 20000,00 грн. без ПДВ, за супровід справи в суді першої інстанції, 15000,00 грн. без ПДВ, за супровід справи в суді апеляційної інстанції та 10000,00 грн. без ПДВ в суді касаційної інстанції, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях.

Оригіналом платіжного доручення № 10797 від 30.09.2018 р. підтверджується факт оплати ПрАТ «Закарпатобленерго» адвокатському обєднанню 15000,00 грн. за надання правової допомоги у господарській справі № 907/1181/15 за договором № 38 від 30.01.2018 р. по рахунку № 48 від 29.08.2018 р. без ПДВ. Цей платіж проведено банком 03.09.2018 р. (докази - в матеріалах даної справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в редакції від 15.12.2017 р., суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 зазначеної статті).

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 р. у справі № 907/1181/15 та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15 - залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Інші доводи апелянта, які викладені в апеляційних скаргах до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують висновків місцевого господарського суду у даній справі.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду та додаткового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку покласти на апелянта, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 267, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2018 р. у справі № 907/1181/15 та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року у справі № 907/1181/15 - залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

2. Судові витрати за перегляд рішення місцевого господарського суду та додаткового рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Стягнути з Фізичної з фізичної особи підприємця ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місцезнаходження: вул. Широка, 13, с. Минай, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423) на користь Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго (, місцезнаходження: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл., 89412) суму 15000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 907/1181/15 у суді апеляційної інстанції.

4. Місцевому господарському суду видати накази.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Матеріали справи повернути в Господарський суд Закарпатської області.

Повний текст постанови складено та підписано 27.09.2018 року.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин