УХВАЛА

м. Київ

25.09.2018Справа № 910/7669/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 8-А; )

особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 32-А; )

про забезпечення позову

у справі №910/7669/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 8-А; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Версум" (02002, м. Київ, вулиця Мильчакова, будинок 5; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,17; )

про витребування майна та скасування рішень державних реєстраторів

Представники сторін:

від заявника (позивач по справі): Бабій В.В. - довіреність №259 від 06.06.2018 року;

від особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: Сидоренк Ю.А. - довіреність №259 від 06.06.2018 року.;

Обставини справи :

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Версум" про витребування майна, а саме виробничої бази загальною площею 2220,50 кв.м, що розташована за адресою: м. Київ, пров. Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, та скасування рішень державних реєстраторів №30586117 та №30878310 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.08.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 року підготовче засідання відкладено на 04.09.2018 року, повторно витребувано у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином завірені копії зазначених вище рішень державних реєстраторів з матеріалів реєстраційної справи №00.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року підготовче засідання відкладено на 25.09.2018 року.

18.08.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" про забезпечення позову.

В поданій заяві ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" просить суд:

1) Заборонити Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 26199097) складати висновок про погодження або про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення Товариству з обмеженою відповідальністю "Версум" (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Мильчакова, 5 ідентифікаційний код юридичної особи: 39467501) земельної ділянки площею 0,3686 га (код 72:216:0004) у пров. Фізкультури, 2 у Голосіївському районі міста Києва в оренду на 25 років для обслуговування та експлуатації адміністративно-виробничої будівлі (справа Д-7843).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року розгляд заяви призначено на 25.09.2018 року.

В судове засідання 25.09.2018 року представники відповідача та особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 25.09.2018 року представники заявника та третьої особи підтримали заяву та просили суд її задовольнити.

Зазначаючи про наявність підстав для забезпечення позову позивач вказує, що отримання ТОВ «Версум» в користування, а відповідно і володіння, земельної ділянки, на якій розташована виробнича база, загальною площею 2 220,50 кв.м, за адресою: м. Київ, пров. Фізкультури, 2, може істотно ускладнити виконання рішення суду про задоволення позову щодо витребування у власність ПАТ «КБ «Хрещатик» виробничої бази, загальною площею 2 220,50 кв.м, за адресою: м. Київ, пров. Фізкультури, 2, так як ТОВ «Версум» буде мати можливість, маючи право користування земельною ділянкою, перешкоджати у доступі ПАТ «КБ «Хрещатик» до виробничої бази.

Таким чином, позивач зазначає, що розгляд справи без забезпечення позову призведе до затягування розгляду справи, ускладнить або взагалі унеможливить подальше виконання рішення по цій справі, у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та заслухавши присутніх у підготовчому засіданні представників учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача. Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, та на підставі поданих доказів.

Як роз'яснено судам у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов'язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов'язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

У відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатом дослідження заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність тверджень позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову. Суд також звертає увагу, що твердження заявника базуються на припущенні, що не підтвердженні належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 25.09.2018 року та відповідно до ст. 256 та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 05.10.2018 року