КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" вересня 2018 р., м. Київ           Справа№ 18/375

Київський апеляційний господарський суд

суддя: Власов Ю.Л.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил Україна

про спонукання до виконання дії,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018р. Скаржник звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 05.12.2002р. у справі №18/375.

Відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України “Про судовий збір” в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Заступник прокурора звернувся до суду з позовом до Відповідача про зобов’язання Відповідача в місячний термін разом з фахівцями Позивача 1) здійснити інвентаризацію майна за попередньою вартістю 19004000 грн (виробниче мисливсько-риболовецьке об’єднання, 16 мисливських та 2 риболовецьких господарств, 3 будинки мисливця-рибалки, 3 магазини, 2 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства колишнього Київського військового округу, 14 мисливських господарств, будинок мисливця-рибалки, магазин, 5 стрілецьких стендів військово-мисливського товариства колишнього Прикарпатського військового округу, 7 мисливських господарств, 7 будинків мисливця-рибалки, туристична база, 3 магазини, 3 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства колишнього Одеського військового округу), вказаного у постанові Кабінету Міністрів України від 18.04.1995р. №18 «Про визначення органів управління майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», 2) оцінити його та 3) оформити передачу Міністерству оборони України.

В апеляційній скарзі Скаржник зазначив, що вказані позовні вимоги є двома вимогами немайнового характеру. Апеляційний суд звертає увагу на те, що позовні вимоги про здійснення інвентаризації спірного майна та про його оцінку є двома немайновими вимогами. Водночас вимога про передачу такого майна Позивачу є вимогою майнового характеру, оскільки відповідно до пп.2.2.1 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами), судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, Заступник прокурора визначив вартість спірного майна у сумі 19004000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд зазначає, що Заступником прокурора визначено вартість спірного майна у сумі 19004000 грн, інших доказів вартості майна матеріали справи не містять, доказів, що ціна позову, визначена Заступником прокурора не відповідає дійсній вартості спірного майна до справи не подано, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що зазначена Заступником прокурора вартість спірного майна є у даному випадку ціною позову.

Відповідно до п.«а» ч.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (чинного на момент звернення Заступника прокурора з даним позовом до суду) із заяв, що подаються до арбітражних судів, а саме, із позовних заяв майнового характеру підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.«б» ч.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (чинного на момент звернення Заступника прокурора з даним позовом до суду) із заяв, що подаються до арбітражних судів, а саме, із позовних заяв немайнового характеру підлягає сплаті 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 Указу Президента України від 21.11.1995р. №1082/95 «Про внесення змін до Указу Президента України від 13 вересня 1994 року №519» (чинного на момент звернення Заступника прокурора з даним позовом до суду) постановлено: «Установити з 1 жовтня 1995 року мінімум доходів громадян, що не обкладається прибутковим податком, у розмірі 1700 тисяч карбованців на місяць».

Згідно з п.3 Указу Президента України від 25.08.1996р. №762/96 «Про грошову реформу в Україні» (чинного на момент звернення Заступника прокурора з даним позовом до суду) українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100000 карбованців на 1 гривню.

З наведених норм вбачається, що на момент звернення Заступника прокурора з даним позовом до суду 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 17 грн. Враховуючи, що Заступником прокурора визначено вартість спірного майна у сумі 19004000 грн, що є ціною позову, розмір державного мита за майнову вимогу у даному випадку складає 1700 грн.

За цих обставин Скаржнику при поданні вказаної апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у сумі 2805,00 грн (1700 грн за майнову вимогу + 85 грн х 2 за дві немайнові вимоги) х 150%). Проте, до вказаної апеляційної скарги Скаржником не додано доказів про сплату судового збору.

Відтак суд вважає, що до поданої апеляційної скарги Скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу (залишення без руху).

За вказаних обставин, апеляційна скарга Скаржника підлягає залишенню без руху.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних недоліків Скаржник у строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали повинен подати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2805,00 грн.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.164, 174, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375 залишити без руху, надавши Скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

2. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          Ю.Л. Власов