ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2138/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.(доповідач)

суддів: Березкіна О.І., Іванов О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю " Сі-Н-Ай" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018р. у справі № 904/2138/18, суддя Кеся Н.Б., повний текст рішення складено 20.07.2018р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Сі-Н-Ай", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богем І Ко", м. Дніпро

про стягнення 19 101, 49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" 21.05.2018 року звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГЕМ І КО", в якому просить суд розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БОГЕМ І КО" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" 16 201,49 грн., а саме: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 9253,00 грн., 3% - 145,99 грн.; збитки зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором № 01-11/2017 від 01.11.2017р. -3802,50 грн.; збитки зі сплати послуг з правничої допомоги за Договором (дорученням) № 0426 від 26.04.2018 р. - 3000,00 грн.; покласти на відповідача витрачену позивачем суму на професійну правничу допомогу - 2900,00 грн., а також інші витрати позивача з такої допомоги що виникнуть після відкриття провадження у справі у відповідності до доданого розрахунку суми судових витрат; покласти на відповідача витрачену позивачем суму на судовий збір 1762,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов'язань за договором-заявкою на виконання транспортних послуг № 24/10 від 24.10.2017р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018р. у справі № 904/2138/18 позов ТОВ "СІ-Н-АЙ" до ТОВ "БОГЕМ І КО" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "БОГЕМ І КО" суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 9253,00 грн.; 3% - 145,99 грн.; збитки зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором № 01-11/2017 від 01.11.2017р. - 368,63 грн.; витрати на послуги адвоката - 1482,93 грн. та судовий збір у розмірі 1303,68 грн. В решті позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач доказів погашення заборгованості у повному обсязі не надав. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 9253,00 грн. та 3% річних у розмірі 145,99 грн. - є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення збитків, які полягають у сплаті відсотків за цивільно-правовим договором № 01-11/2017 від 01.11.2017р. в сумі 3 802,50 грн., то суд задовольнив позов в цій частині частково на суму 368,63грн., пославшись на обмеження пені, встановлене Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань». Відмовляючи у стягненні 3000 грн. збитків, які полягають у сплаті послуг з правничої допомоги по розгляду претензії водія ОСОБА_1, господарський суд зазначив про відсутність причинного зв?язку між протиправною поведінкою відповідача та витратами позивача. Витрати з судового збору та оплати послуг адвоката задоволені пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Н-Ай" оскаржило його до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним в частинні відмови у повному задоволенні позовних вимог про стягнення збитків зі сплати відсотків, незаконним в частині повної відмови задовольнити збитки зі сплати послуг з правничої допомоги, а також вважає незаконним розподіл судових витрат в рішенні. Позивач посилається на те, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, а саме порушення п.2) ч.1 ст. 129 ГПК України та п.3) ч. 4 ст. 129 ГПК України, оскільки здійснений судом першої інстанції розподіл судових витрат не є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, скаржник вважає, що поза увагою суду залишилися витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1125,00 грн, так як питання щодо цих судових витрат взагалі не було розглянуто. Зазначає, що відмова у задоволенні збитків на суму 3000,00 грн. зі сплати послуг з правничої допомоги за Договором № 0426 від 26.04.2018р. за пунктами 1.- 4. ОСОБА_2 №0426-01 від 14.05.2018р. відбулися виключно із-за внутрішнього переконання судді, що суперечливе до вимог діючого законодавства.

Просить рішення суду скасувати частково, а саме скасувати стягнення з відповідача на користь позивача збитків зі сплати за цивільно-правовим договором 368,63 грн., витрати на послуги адвоката 1482,93 грн., судовий збір у сумі 1303,68 грн. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача збитки зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором у сумі 3802,50 грн., збитки зі сплати правничої допомоги за договором (дорученням) № 0426 від 26.04.2018р. 3000 грн., повністю судовий збір 1762 грн., а також витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції - 4025 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2018, постановленою колегією суддів у складі: головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Березкіна О.В., Іванова О.Г., відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" (далі-Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БОГЕМ І КО" (далі-Замовник) укладений Договір-Заявка на виконання транспортних послуг №24/10 від 24.10.2017р. (арк.с. 21), на виконання умов якого Позивач транспортним засобом - автомобіль Вольво, державний номер НОМЕР_1, причеп державний номер НОМЕР_2, за маршрутом Київська область, Макаровський район, с.Калинівка - м.Дніпро, вантаж - обладнання б/в, вага вантажу - 10 тон, водій - ОСОБА_3, вантажовідправник - ТОВ "Диєса", ТОВ "Технополіс-1", виконав перевезення вантажу.

Згідно з додатковими умовами договору-заявки оплату автопослуг в сумі 13000,00 грн. за безготівковим розрахунком Замовник гарантує після отримання всіх оригіналів документів протягом 14 календарних днів.

Сторонами було підписано в двосторонньому порядку акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №РФ-02015 від 03.11.2017 року (арк.с.21), в якому зазначена назва послуг - транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Київська область, Макаровський район, с.Калинівка - м.Дніпро; Вольво ВН7985СМ; ВН1380ХО ОСОБА_3 Сума послуг складає 13000,00 грн. з ПДВ.

Виконавець свої зобов'язання щодо перевезення в інтересах ТОВ "Богем і Ко" по укладеному з ТОВ "СІ-Н-АЙ" договору №24/10 від 24.10.2017р. виконав, що підтверджується товарно-транспортними накладними №Р116 від 03.11.2017р. (арк.с. 22-23), актом прийому наданих послуг (виконаної роботи) від 06.11.2017 року (арк.с. 46).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Богем І Ко" свої зобов'язання за надані транспортні послуги здійснив частково у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (арк.с. 29-32), внаслідок чого в останнього виникла основна заборгованість у розмірі 8700,00 грн.

Позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахував Відповідачу 145,99 грн. 3% річних за період з 27.11.2017р. по 15.05.2018р. та 553,00 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2017 року по квітень 2018 року.

Основний борг, нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати визнаються відповідачем.

01.11.2017 року між ОСОБА_3 (далі-Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" (далі-Замовник) укладено цивільно-правовий договір №01-11/2017, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався надати Замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним Договором, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи) із суми фрахту, що надходить на рахунок Замовника від клієнта в розмірі 25 % від повної вартості перевезення (що включає ПДВ). Для цілей цього пункту Договору під клієнтом розуміється будь-яка третя особа - платник за перевезення, з яким Замовник уклав відповідний договір, і ця особа може дорівнювати вантажовідправнику, вантажоодержувачу, експедитору, або іншій особі в інтересах якої здійснюється перевезення. Виконавець не впливає на вибір клієнта і не має права відмовлятися від виконання своїх обов'язків за цим Договором з власних міркувань і причин про невідповідність клієнта. Замовник зобов'язаний завчасно повідомити Виконавця про найменування клієнта, повну вартість перевезення (включно з ПДВ), дату і місце завантаження, маршрут перевезення вантажу, найменування одержувача вантажу і місце розвантаження.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Договору №01-11/2017 факт надання відповідних послуг (робіт) з боку Виконавця буде засвідчуватися ОСОБА_2 прийому наданих послуг (виконаної роботи). ОСОБА_4 підписується сторонами після надання послуги (виконання робіт) та є невід'ємною частиною даного Договору.

За умовами п. 2.1 Договору №01-11/2017 Виконавець надає послуги з керування автотранспортними засобами Замовника і надає експедиторські послуги із супроводження вантажу і документів на нього при їх перевезеннях за маршрутами, зокрема: с.Калинівка-м.Дніпро; дата завантаження: 02.11.2017р. клієнт - ТОВ "Богем і Ко", вартість послуг - 3250,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору №01-11/2017 встановлено, що оплата за послуги (роботу) здійснюється Виконавцю у національній валюті України через касу Замовника кожного разу після 19 банківських днів після дня надходження повної суми від кожного окремого клієнта, але не більше 38 календарних днів від дня підписання сторонами акта прийому наданих послуг (виконаної роботи) при виконаній умові надання Виконавцем належним чином оформлених товарно-транспортних накладних з поміткою вантажоодержувача про одержання вантажу і при виконаній умові відсутності за Виконавцем складених актів нестачі, псування, пошкодження вантажу.

Пунктом 5.2 Договору сторони встановили, що за прострочення замовником виконання зобов?язання по оплаті за цим договором замовник сплачує виконавцю відсотки в розмірі 0,9% від суми невиконаного грошового зобов?язання за кожен календарний день прострочення.

Позивач просив суд стягнути з Відповідача 3802,50 грн. збитків, які є відсотками за цивільно-правовим договором №01-11/2017 від 01.11.2017 року, відповідно до п.5.2 Договору і були оплачені Позивачем водію ОСОБА_3 відповідно до платіжного доручення №4278 від 14.05.2018р. (арк.с. 50).

Також просив стягнути збитки в розмірі 3 000 грн., що є витратами на правничу допомогу, на підставі договору № 0426 від 26.04.2018р., по розгляду претензії водія ОСОБА_3

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)…

Статтею 224 ГК України також встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Під збитками слід розуміти знешкодження або пошкодження майна потерпілого, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Отже не будь-які витрати є збитками, а лише ті, які безпосередньо пов?язані з порушеним правом і здійснені з метою його відновлення.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є обєктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і збитками повинен бути причинний звязок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує збиткам і породжує збитки.

Обовязковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у субєктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Протиправна, винна поведінка доведена матеріалами справи і полягає в порушенні відповідачем умов договору нездійснення повної оплати і в установлений строк.

Що стосується збитків, то колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що кошти в сумі 3 802,49 грн., які є пенею і сплачені водію ОСОБА_3 є збитками. Причинний зв?язок полягає в тому, що цивільно правовою угодою, укладеною між позивачем та фізичною особою ОСОБА_3, було передбачено оплата послуг водія саме з коштів, які надійдуть від клієнта (відповідача). Несплата відповідачем коштів, зробила неможливим виконання позивачем своїх зобов?язань перед фізичною особою, у зв?язку з чим останньому була сплачена пеня, відповідно до умов договору.

При цьому доводи позивача про те, що сплачені кошти є процентами, відповідно до ст..625 Цивільного кодексу України, є необґрунтованими.

Дана стаття передбачає сплату встановлених не просто процентів, а процентів річних від простроченої суми. Пунктом же 5.2. договору сторони передбачили сплату процентів від суми невиконаного зобов?язання, за кожен календарний день прострочення, що відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України є пенею. Проценти річних та пеня, розраховуються за різними формулами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що господарський суд при розрахунку пені неправильно застосував Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань». Відповідно до преамбули даного Закону, цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Отже даний Закон підлягає застосуванню лише у тому разі, коли суб?єктами правовідносин, як платником так і одержувачем, є юридична особа або фізична особа-підприємець. Оскільки у правовідносинах, що склалися одержувачем є фізична особа то вищезазначений Закон не може застосовуватися.

У зв?язку з цим, господарський суд безпідставно, застосувавши названий Закон, зменшив розмір збитків у вигляді пені. Стягненню з відповідача підлягає сума 3 802,49 грн.

Що стосується заявлених позивачем збитків у сумі 3 000 грн., які є оплатою послуг за правничу допомогу при розгляді претензії ОСОБА_3, то колегія суддів погоджується з рішенням господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, так як сплачена сума не знаходиться в прямому причинному зв?язку з неправомірними діями відповідача, оскільки правнича допомога надавалася не для відновлення порушеного відповідачем права позивача, а для врегулювання правовідносин позивача з фізичною особою, у звязку порушенням позивачем умов договору, укладеного з цією особою. І тому звязок між неправомірною дією відповідача та збитками у сумі 3000 грн. є опосередкований, а не прямий, що виключає відповідальність.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині стягнення збитків зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором.

Позивач просить стягнути в повному обсязі витрати на професійну правничу допомогу при підготовці і розгляду справу в суді першої інстанції та 2 900 грн. за підготування перегляду справи апеляційним судом.

Згідно ст..126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 0426 про надання правничої допомоги, укладений з Адвокатським Бюро «ОСОБА_5 і партнери», розрахунок понесених і очікуваних судових витрат, Додаткова угода №3 від 09.08.2018р. до договору № 0426, яким сторони погодили найменування послуги, кількість годин та вартість, зведений ОСОБА_4 приймання-передачі виконаної правничої допомоги від 14.08.2018р. на суму 2 900 грн., підписаний сторонами, платіжне доручення № 4505 від 14.08.2018р., яким позивач перерахував Адвокатському Бюро «ОСОБА_5 і партнери» 2 900 грн.

Від відповідача клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу та заперечень щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу для підготовки справи до розгляду в апеляційній інстанції не надходило. Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок судових витрат направлявся позивачем відповідачу 14.08.2018р. разом з апеляційною скаргою, що підтверджується описом вкладення.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з сумою витрат заявленою позивачем.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст.129, 269, 270, 275, 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Сі-Н-Ай" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018р. у справі №904/2138/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018р. у справі № 904/2138/18 змінити в частині стягнення збитків зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором № 01-11/2017 від 01.11.2017р. в сумі 368,02грн., стягнувши з ТОВ "БОГЕМ І КО" (юридична адреса: проспект Праці, буд. №16 Д, м. Дніпро, 49041; ; рах. № 9929 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро, код банку: 305299; рах. № НОМЕР_3 в ПАТ "ПУМБ", код банку 334851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" (юридична адреса: вул. Композитора Ніщинського, буд. № 28, м. Одеса, 65029; код за ; рах. № 8201 в АБ "Південний", код банку: 328209) збитки зі сплати відсотків за цивільно-правовим договором № 01-11/2017 від 01.11.2017р. в сумі 3 802 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГЕМ І КО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Н-АЙ" 2 365 грн. 50 коп. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та 1 621 грн.10 коп. витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції,1 436 грн. судового збору за подання позову та 1 477 грн. 44 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов