ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. Справа № 922/2214/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «Віктореал», м. Харків (вх.№1765 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/2214/18

за позовом Приватного підприємства «Віктореал», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія», м. Харків

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Віктореал» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська роздрібна компанія" заборгованості за договором № 0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг від 01 листопада 2017 року, а також за додатковою угодою від 03 листопада 2017 року до договору № 0421-2 про надання послуг від 01 листопада 2017 року у розмірі 338615,00 грн.; пені внаслідок невиконання грошового зобов'язання за вказаним вище договором та додатковою угодою у розмірі 33368,89 грн.; 3% річних від простроченої суми внаслідок невиконання грошового зобов'язання за вказаним вище договором та додатковою угодою у розмірі 2962,77 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг від 01 листопада 2017 року та умов додаткової угоди від 03 листопада 2017 року до договору № 0421-2 про надання послуг від 01 листопада 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 позовну заяву Приватного підприємства «Віктореал» повернуто заявнику на підставі п.2 ч.5 ст. 174 ГПК України.

Вказана ухвала мотивована порушенням позивачем правил об’єднання позовних вимог, зокрема, судом вказано, що позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості за договором № 0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг від 01 листопада 2017 року та окремо за додатковою угодою від 03 листопада 2017 року, якою передбачено виконання позивачем додаткових послуг, які не передбачено умовами основного договору. Умовами договору та додаткової угоди сторонами передбачено складання окремих документів (актів виконаних робіт) – доказів на підтвердження виконання умов договорів. Судом зазначено, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з'ясуванню взаємних прав і обов'язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам договору та додаткової угоди та правової природи кожного з них, встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов вказаного договору та додаткової угоди, дотримання строків виконання зобов'язань за ними та інших умов договорів, провести перевірку щодо похідних вимог як по договору так і податковій угоді, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи. На думку суду першої інстанції, по кожній з заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов'язаних зі встановленням обставин щодо виконання/невиконання умов договору та додаткової угоди, що перешкоджатиме з'ясуванню взаємних прав і обов'язків сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Позивач з ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження по даній апеляційній скарзі, призначити у справі судове засідання, дослідити зміст позовної заяви, додатки долучені до позовної заяви, Договір №0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг від 01.11.2017 додаткову угоду від 03.11.2017 до договору №0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг від 01.11.2017, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/2214/18 та направити справу №922/2214/18 для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що додаткова угода є невід’ємною від основного договору, відносини за цими договорами є аналогічними за змістом, а тому апелянт вважає, що як основний договір так і додаткова угода мають розглядатись спільно та невід’ємно один від одного.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено такий склад суду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2018 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 27.09.2018, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, повідомлений належним чином про судовий розгляд справи.

Неявка в судове засідання та не надання відзиву на апеляційну скаргу, в силу приписів статей 165, 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні присутній представник позивача підтримав апеляційну скаргу, навів відповідні пояснення, просив суд її задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 скасувати, справу направити до Господарського суду Харківської області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього представника позивача, з’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Предметом позовної заяви ПП «Віктореал» є стягнення заборгованості за договором від 01.11.2017 №0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг та за додатковою угодою від 03.11.2017.

Відповідно до умов договору від 01.11.2017 №0421-2 про надання інформаційно-юридичних послуг, замовник (ТОВ «Харківська роздрібна компанія») з метою пошуку та втілення новий форм та взаємодії з підприємцями, які здійснюють господарську діяльність у ТЦ «Барабашово» у м. Харкові, а також для поліпшення умов ведення бізнесу та збільшення кількості покупців послуг замовника у ТЦ «Барабашова» доручає, а виконавець (ПП «Віктореал») приймає на себе зобов’язання на підставі письмових замовлень замовника, надавати замовнику інформаційні послуги, а замовник зобов’язується приймати якісні та належно надані послуги та оплатити їх (п.1.1 договору).

Надання послуг підтверджується актом наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками (п. 1.2 договору).

За надані послуги замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 63875,00 грн. щомісячно на підставі підписаного сторонами акту наданих послуг.(п. 5.2 договору)

На підтвердження наявності заборгованості за даним договором, позивачем до позову надані підписані акти прийому передачі виконаних робіт за договором №0421-2 від 01.11.2017 про надання інформаційно-юридичних послуг за період: листопад 2017 - липень 2018 року.

Відповідно до умов додаткової угоди від 03.11.2017 за замовленням замовника, виконавець виконує додаткові, не передбачені договором №0421-2 від 01.11.2017 консультаційні послуги. За надані послуги замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 36750,00 грн. щомісячно на період основного договору№ 0421-2 від 01.11.2017. Надання послуг підтверджується актом наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печаткою (пункти 1, 2, 4 додаткової угоди).

На підтвердження наявності заборгованості за додатковою угодою, позивачем до позову надані підписані акти прийому передачі виконаних робіт за договором №0421-2 від 01.11.2017 по додатковій угоді від 03.11.2017 за період: листопад 2017 - липень 2018 року.

Зазначене свідчить, що сторонами в основному договорі та додатковій угоді визначено різний спектр послуг, які повинні надаватись виконавцем, розміри винагороди, та підстави оплати.

Відповідно до частини 5 статті 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо, зокрема, порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Застосовуючи приписи наведеної статті, судом першої інстанції не враховано положення частини 6 статті 173 ГПК України, відповідно до якої, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз’єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об’єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз’єднання позовних вимог.

Відповідно до статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Названа норма передбачена задля можливості реалізації судами конституційного принципу верховенства права, тобто дає можливість визначити спосіб захисту порушеного права, який у суті своєї не буде суперечити загальній спрямованості і правовій визначеності нормативного акту.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного прав, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що вирішальним при оцінці ефективності засобу юридичного захисту, у тому числі і судового, є те, що на підставі звернення особи із позовною заявою про виправлення певної ситуації, суд здатний і має як найшвидше її виправити. Засіб є «ефективним», якщо його можна використати як для прискорення вирішення справи судом, так і для забезпечення скаржника адекватним відшкодуванням за затримки, які вже сталися.

В контексті зазначеного, колегія суддів вважає, що завданнями судочинства, зокрема, господарського, є захист порушених прав особи, яка звернулась до суду. Здійснюючи свої повноваження, суд першої інстанції повинен був роз’єднати позовні вимоги, виділивши їх в окремі позовні провадження, що сприятимемо виконанню завдання господарського судочинства та має на меті вчинення заходів процесуальної економії.

Тому, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа має бути направлена до місцевого господарського суду для вирішення питання щодо роз’єднання позовних вимог в порядку статті 173 ГПК України.

Частиною 3 статті 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскаржувана ухвала вимогам статті 236 ГПК України не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з направлення справи до Господарського суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 269, 270, ст. 271, п. 6 ст. 275, ст. 280, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Віктореал» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/2214/18 скасувати.

Справу № 922/2214/18 направити на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.09.18

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.