ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року м.Дніпро Справа № 904/9751/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кощеєв І.М., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

Представники сторін не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р., повне рішення складено 03.04.2018, суддя Рудь І.А., у справі №904/9751/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка

про стягнення 107 335 грн. 29 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" заборгованість в розмірі 107 335 грн. 29 коп., відповідно до умов договору про надання послуг по роботам механізмів від 26.01.2016 №26/1-01/16.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Як було зазначено позивачем у додаткових поясненнях до позову, між сторонами було укладено три договори про надання послуг механізмами (від 26.01.2016 № 26/1-01/16, від 20.04.2016 № 20/1-04/16, від 04.05.2016 № 04/1-05/16), за якими відповідачу надані послуги у повному обсязі, що підтверджується відповідними двосторонніми актами, які надані позивачем разом із позовною заявою. Отримані послуги оплачувались відповідачем частково, за договорами від 20.04.2016 № 20/1-04/16, від 04.05.2016 № 04/1-05/16 оплати були проведені повністю, частково несплаченими залишились лише послуги, надані за договором від 26.01.2016 № 26/1-01/16. Але для розуміння порядку проведення відповідачем розрахунків, позивач надав всі акти виконаних робіт за вказаними договорами та у наданому акті звіряння наявна інформація про надання послуг та їх оплату відповідачем за трьома договорами.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання відкладено на 15.02.2018.

12.02.2018 до господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що протягом дії спірного договору відповідачу виставлялися рахунки, сторонами складались та підписувались акти здачі-приймання наданих послуг. Всього за договором було надано послуг на суму 793 808,40 грн. На цю суму було виставлено рахунки та складено акти. Деякі акти здачі-приймання робіт не було повернуто позивачеві, хоча рахунки за ними були успішно сплачені. Загальна сума, що була оплачена відповідачем склала 686 473,20 грн. Рахунки на оплату згідно актів здачі-приймання послуг за період з 30.09.2016 року по 04.01.2017 року не були оплачені. Це такі рахунки: № 30/3-09 від 30.09.2016 на суму 34 612,20 грн., № 09/1-12 від 09.12.2016 на суму 20 752,20 грн., № 19/6-12 від 19.12.2016 на суму 17 673,60 грн., № 30/1-12 від 30.12.2016 на суму 17 077,20 грн., № 26/3-12 від 26.12.2016 на суму 17 220,00 грн. Тому саме цей період являється спірним періодом по справі, за який утворилася заборгованість в сумі 107 335,20 грн. Всі ці рахунки були виставлені, відповідні акти здачі-приймання послуг на всі ці суми були направленні ТОВ Мединський і К, але акти відповідачем не повернуті на адресу позивача, а рахунки не сплачені. Таким чином, предметом спору є заборгованість в сумі 107 335,20 грн., що утворилася за період з 30.09.2016 року по 04.01.2017 року. Саме акти здачі-приймання робіт за цей період являються спірними, та такими, що підтверджують заборгованість ТОВ Мединський і К перед ФОП ОСОБА_2

Також, позивач додатково повідомив господарський суд, що в ході повторної звірки рахунків, платіжних доручень та виписок банку виявилося, що заборгованість становить суму в розмірі 107 335,20 грн., що менше від попередньо заявленої ціни позову на 0,09 коп. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 107 335,20 грн.

12.02.2018 позивачем було подано до господарського суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивачем по закінченню надання послуг машинами і механізмами за договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 року були видані рахунки та акти здачі-приймання робіт відповідно до умов договору. Однак деякі акти не були повернуті відповідачем, а саме: акт № 30/3-09 від 30.09.2016; акт № 09/1-12 від 09.12.2016; акт № 19/6-12 від 19.12.2016; акт № 30/1-12 від 30.12.2016; акт № 26/3-12 від 04.01.2017. Саме ці акти підтверджують факт утворення заборгованості за вказаним договором в сумі 107 335, 20 грн. Незважаючи на неодноразові подання актів на адресу ТОВ Мединський і К, повернуті дані акти не були. Тому, при подачі позовної заяви до суду, позивач не мав можливості надати вищевказані акти здачі-приймання послуг, як докази на підтвердження своїх тверджень та позовних вимог.

Ухвалою суду 15.02.2018 підготовче судове засідання відкладено на 05.03.2018.

28.02.2018 на адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області, в задоволенні якого судом відмовлено, про що зазначено в ухвалі господарського суду від 05.03.2018.

Ухвалою від 05.03.2017 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 20.03.2018.

Ухвалою суду від 20.03.2018 розгляд справи відкладено на 26.03.2018, у звязку із неявкою сторін. Про дату та час наступного судового засідання сторін повідомлено телефонограмами.

22.03.2018 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач, визнаючи позадоговірний характер спору, у заяві про уточнення позовних вимог продовжує безпідставно посилатись на положення договору від 26.01.2016 №26/1-01/16, що суперечить фактичним обставинам справи. Повторно наголосив про свої сумніви щодо достовірності спірних актів приймання-передачі наданих послуг, що робить їх неналежними та недопустимими доказами. Просив в позові відмовити.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що сторонами укладено договір про надання послуг у спрощений спосіб, а підписання відповідачем та скріплення його печаткою ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг): № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп., № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп., № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп., № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп., свідчить про підтвердження прийняття до виконання зобовязання.

Як зазначено Господарським судом, матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача із претензією № 13 від 04.10.2017 (т.1 а.с. 54), в якій зазначив, що станом на 05.07.2017 сума заборгованості за Договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 склала 107 335, 29 грн. У звязку із чим просив розглянути дану претензію та протягом одного місяця сплатити вказану заборгованість.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що останній позбавлений права застосувати правові наслідки направлення вказаної претензії до правовідносин, які виникли між сторонами за договором про надання послуг, укладеним між сторонами у спрощений спосіб.

Доказів звернення до відповідача із вимогою сплатити заборгованість за надані послуги відповідно до ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг): №09/1-12 від 09.12.2016, №19/6-12 від 19.12.2016, № 30/1-12 від 30.12.2016, № 26/3-12 від 04.01.2017 у розмірі 72 723 грн. 00 коп. позивач не надав.

Таким чином, строк виконання зобовязання відповідача з оплати наданих послуг на суму 72 723 грн. 00 коп. вважається таким, що не настав.

ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг) № 30/3-09 від 30.09.2016 про надання послуг на суму 34 612 грн. 20 коп. господарським судом зазначено, що підписаного сторонами та скріпленого їх печатками вказаного ОСОБА_3 до суду не надано, докази направлення на адресу відповідача даного ОСОБА_3 на підписання в матеріалах справи відсутні. Тому місцевим судом, акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № 30/3-09 від 30.09.2016 визнано неналежними доказом здійснення господарської операції, а позовні вимоги в цій частині необґрунтованими, недоведеними та такими що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 72 723 грн. 00 коп. є такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, господарським судом зазначено, що позивач не позбавлений права у встановленому чинним законодавством порядку звернутися до відповідача із претензією про сплату заборгованості, яка утворилась відповідно до ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг): № 09/1-12 від 09.12.2016, № 19/6-12 від 19.12.2016, № 30/1-12 від 30.12.2016, № 26/3-12 від 04.01.2017, та, у випадку не сплати відповідачем наявної заборгованості, у встановлений законом строк, звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів, до господарського суду.

Не погоджуючись з висновками господарського суду, викладеним у рішенні від 26.03.18р., відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в які просить змінити мотивувальну частину рішення суду в частині визнання судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та є недоведеними, а також висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, невідповідних обставинам справи.

Так Відповідач погоджується з резолютивною частиною рішення, але не згоден з мотивувальною частиною рішення з огляду на те, що судом безпідставно та з порушення норм процесуального права встановлено обставину, яка є недоведеною та має значення для справи, стосовно того, що Відповідач нібито не заперечує проти автентичності відтиску печатки здійсненого на спірних ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та нібито є свідченням прийняття Відповідачем без заперечень наданих послуг за спірними Актами на загальну суму 72 723,00 грн.

До того ж судом встановлено, що сторонами укладено договір про надання послуг у спрощений спосіб, а підписання Відповідачем та скріплення його печаткою ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг) свідчить про підтвердження прийняття до виконання зобовязання.

Проте, Відповідач заперечував в суді першої інстанції факт підписання ним спірних ОСОБА_3 та засвідчення їх власною печаткою, а також наполягає на відсутності: - оригіналів спірних ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг), - доказів направлення оригіналів цих актів Відповідачу, - відсутність в копіях цих ОСОБА_3 назви посади та ідентифікацих даних, які б могли посвідчити особу, яка нібито їх підписала з боку Відповідача.

На думку скаржника, автентичність відтиску оригіналу печатки може бути підтверджена виключно висновком судово-технічної експертизи документів.

Крім того скаржник зазначає, що ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 09.12.2016, від 19.12.2016, від 30.12.2016, від 04.01.2017, якими доводиться виконання робіт (надання послуг) у період з 30.09.2016 до 04.01.2017, тобто після припинення Договору №26/1-01/16 надання послуг по роботам механізмами, не можуть входити в предмет доказування щодо надання послуг за цим Договором.

Позивачем не надано: - доказів отримання від Відповідача відповідних заявок після завершення строку дії Договору №26/1-01-16 від 26.01.2016 у період з 30.09.2016 по 04.01.2017; - ні оригіналів ні копій товаро-транспортних накладних, якими підтверджувався факт надання послуг; - оригіналів Рахунків на оплату, виставлених за період: грудень 2016 січень 2017, якими б підтверджувались позовні вимоги.

Також апелянт не погоджується з тим, що 17.12.2017 судом першої інстанції винесено ухвалу про порушення провадження у даній справі за місцезнаходженням Позивача. Враховуючи, що територіальна підсудність даної справи Господарському суду Донецької області існувала с самого початку, а не виникла пізніше під час розгляду справи, посилання суду на ч. 2 ст. 31 ГПК України є безпідставним, а відповідно розгляд справи здійснений з грубим порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. відкрито апеляційне провадження в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 призначено розгляд справи №904/9751/17 у судовому засіданні з повідомленням сторін на 19.07.2018 на 12 год. 00 хв., оскільки, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

19.07.2018 представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені судом належним чином.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.07.2018 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 відкладено до 23.08.2018 на 12:30 годин.

У зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., судді Кощеєва І.М., судове засідання 23.08.2018 року не відбулося.

З огляду на усунення вказаних обставин, ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 у справі розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 призначено у судове засіданні на 12.09.2018 на 11:00 год.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №1219/18 від 11.09.2018 року, у зв'язку перебуванням у відпустці судді Верхогляд Т.А., було призначено повторний автоматичний розподіл справи. Справу передано на розгляд колегії суддів: Чус О.В. (головуючий суддя), судді: Кузнецов В.О., Кощеєв І.М.

12.09.18р. представники сторін не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 відкладено до 19.09.2018 на 10:30 годин.

19.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

26.01.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" (замовник) було укладено договір про надання послуг по роботам механізмами №26/1-01/16.

Відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги машинами і механізмами згідно із заявками замовника (п. 1.1. договору).

Замовник зобов'язаний: надавати виконавцю письмово або по телефону заявки на надання послуг машинами і механізмами; при необхідності забезпечити місце стоянки і охорону техніки виконавця; здійснювати заправку ДТ машин і механізмів, які надаються виконавцем, за свій рахунок, а саме автокран "Краян" КС 557 Кр (стріла 9-27 м. 30 тонн) держ. номер (АЕ 2869 ЕР), наданий виконавцем акт здачі-прийому наданих послуг підписати в протягом 5 робочих днів з дати зазначеної в актах здачі-прийому наданих послуг. Акт повинен бути підписаний протягом місяця після надання послуги (п. 2.1. договору).

Виконавець зобов'язаний надати машини і механізми, згідно із заявками замовника, в справному стані, в терміни і місця подачі, визначені замовником у відповідних заявках, а також працівників виконавця (водіїв, машиністів, трактористів) (п. 3.1. договору).

В п. 4.1. договору сторони визначили ціни на послуги, що надаються по роботах механізмів: Найменування спецтехніки - Автокран "Краян" КС 557 Кр (стріла 9-27 м, 30 тонн), (АЕ 2869 ЕР) Заправка замовника; Одиниця виміру - маш.час; Вартість робіт в грн. без ПДВ за

1 маш.час - 350,00, Вартість робіт в грн. з ПДВ (20%) за 1 маш.час - 420,00.

Оплата за надані за цим договором послуги здійснюється на підставі виставлених виконавцем рахунків і підписаних сторонами актах здачі-прийому наданих послуг за фактично надані послуги (п. 5.1. договору).

Оплата рахунків виконавців проводиться прямим банківським переказом протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати, зазначеної в актах здачі-прийому наданих послуг (п. 5.2. договору).

Сума договору складається із сум, зазначених у рахунках, які є невід'ємною частиною цього договору, і орієнтовно складає 120 000, 00 грн. (сто двадцять тисяч грн. 00 коп.), в т.ч ПДВ 20% - 20 000,00 грн. (п. 5.5. договору).

За порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність в порядку передбаченому чинним законодавством України (п. 6.1. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до "31" березня 2016р. (п. 9.1. договору).

Будь-які зміни або доповнення до цього договору вважаються дійсними лише за умови, що вони вчинені в письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін (п. 9.5. договору).

Позивач надав відповідачу послуги машинами і механізмами відповідно до договору про надання послуг по роботам механізмами №26/1-01/16 від 26.01.2016 за період з 30.09.2016 по 04.01.2017 на загальну суму 107 335,20 грн., про що склав та направив для підпису відповідачу наступні акти здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 30/3-09 від 30.09.2016 про надання послуг на суму 34 612 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 20);

- № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 22);

- № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17673 грн. 60 коп. (т. 2 а.с. 24);

- № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 28);

- № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 26).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання з оплати наданих послуг не виконав, у звязку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 107 335 грн. 29 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією № 13 від 04.10.2017 (т.1 а.с. 54), в якій зазначив, що станом на 05.07.2017 сума заборгованості за Договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 склала 107 335, 29 грн. У звязку із чим просив розглянути дану претензію та протягом одного місяця сплатити вказану заборгованість. Також зазначив, що документи, необхідні для розгляду даної претензії у відповідача є в наявності. Яка залишена без задоволення та відповіді.

Також позивач зазначає, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Мединський і К у 2016 році було оформлено три договори про надання послуг по роботам механізмами: - Договір № 26/1-01/16 від 26.01.2016; Договір № 20/1-04/16 від 20.04.2016; Договір № 04/1-05/16 від 04.05.2016.

Позивач стверджує, що за даними договорами позивачем надані послуги в повному обсязі. За рахунками відповідач сплачував суми частково. За договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016 та № 04/1-05/16 від 04.05.2016 оплати були проведені повністю. А за договором №26/1-01/16 від 26.01.2016 утворилась заборгованість. Саме тому в позовній заяві позивач посилається лише на нього. Але для чіткої ситуації проведення розрахунків та виникнення заборгованості в додатках додав всі акти здачі приймання робіт, в тому числі і акти за договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016 та № 04/1-05/16 від 04.05.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до господарського суду відзив, до якого, серед іншого, додав копії підписаних та скріплених печатками сторін ОСОБА_3 здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп. (т. 1 а.с. 112);

- № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 110);

- № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп. (т. 1 а.с. 111);

- № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 113).

Вказані копії засвідчені відповідачем наступним чином: містять примітку: згідно з оригіналом ТОВ Мединський і К ген. директор ОСОБА_4Ю., містять підпис та скріплені печаткою відповідача.

Відповідач зазначає, що долучені до відзиву на позовну заяву копії актів надійшли від позивача разом з претензією. Відповідач не має у своєму розпорядженні відповідних оригіналів цих письмових доказів, а наявні у відповідача та надані ним до суду копії ОСОБА_3, раніше отримані відповідачем від позивача, викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності. Зокрема, в цих копіях ОСОБА_3 не зазначено посаду та прізвище, імя, по-батькові посадової особи, які нібито підписала вказані ОСОБА_3 зі сторони відповідача.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вбачається що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за спірним договором у розмірі 107 335,20 грн., яка утворилась за період з 30.09.2016 по 04.01.2017.

Відповідно до п. 9.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до "31" березня 2016р.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась за період з 30.09.2016 по 04.01.2017, тобто поза межами дії спірного договору.

Згідно з п. 9.5. договору будь-які зміни або доповнення до цього договору вважаються дійсними лише за умови, що вони вчинені в письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін.

Докази укладення сторонами письмової угоди про продовження строку дії договору в матеріалах справи відсутні.

Згідно положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, а згідно з приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 238 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги щодо змісту рішення суду, яке має містити, зокрема мотивувальну частину із зазначенням фактичних обставини, встановлених судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Частина перша статті 237 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання, як от: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження спірних правововідносин з приводу укладення та виконання договору про надання послуг по роботам механізмами №26/1-01-16 від 26.01.2016, сторонами спору була надана суду значна кількість документальних доказів, щодо яких суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та з порушенням норм процесуального права на підставі недопустимих, недостовірних, не належних доказів визнав встановленими обставини справи, щодо укладення між сторонами договору в спрощеному порядку та визнання Відповідачем факту надання Позивачем послуг на суму 72 723,00 грн.

За наведеного вище колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що врахування судом першої інстанції наявних у даній справі неналежних, недопустимих доказів, свідчить про порушення ним норм процесуального права, зокрема приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, які призвели до постановлення помилкового рішення не в частині головного висновку (резолютивної частини) про відмову у позову, а в мотивувальній частині, яка визначає встановлені судом обставини спору та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки передбачені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом апеляційної інстанції обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги, у даному спорі колегія суддів вважає, що наведені скаржником обставини, які знайшли підтвердження під час перегляду даної справи судом апеляційної інстанції, є достатніми для висновку суду апеляційної інстанції про те, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до положень статей 275 та 277 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставина справи; а також порушення норм процесуального права, якщо це призвело до неправильного вирішення справи - є підставою для суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінити таке судове рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для зміни рішення суду першої інстанції шляхом зміни його мотивувальної частини.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 змінити в частині викладення її мотивувальної частини.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. у справі №904/9751/17 залишити без змін.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню у відповідності до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.09.2018р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Кощеєв