ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________________У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
09 жовтня 2018 року                                                                        923/875/18
Суддя Господарського суду Херсонської області Остапенко Т.А., розглянувши матеріали
про видачу судового наказу про стягнення 1500,00 грн. штрафу за порушення умов страхування
04.10.2018 року до суду надійшла заява Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області штрафу у розмірі 1500,00 грн. за порушення умов страхування, визначених договором оренди державного майна № 473-26-065 від 29.11.2006 року.
Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2018 року була розподілена судді Остапенко Т.А.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( ч. 1 ст. 148 ГПК України).
Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.
Штраф, за визначенням ч. 2 ст. 549 ЦК України, - це вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Отже, штраф, хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності та не відноситься до основного зобов'язання.
Відтак, заявлена Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вимога про стягнення з Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області 1500,00 грн. штрафу не відповідає вимогам ст. 148 ГПК України.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст. ст. 148, п. 3 ч. 1 ст. 152, 234 ГПК України, суд
1.Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у видачі судового наказу про стягнення з Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області штрафу у розмірі 1500,00 грн. за порушення умов страхування, визначених договором оренди державного майна № 473-26-065 від 29.11.2006 року.
2. Копію ухвали для відома направити заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів у порядку ст. 257 ГПК України

Відповідно до пп. 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.10.2018 року

Суддя                                                                                          Т.А. Остапенко