ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 Справа №914/1414/18

місто Львів

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК Трейдінг",
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю "Тімберекс",
предмет позову: стягнення 108356,50 грн.
СуддяОСОБА_1
Секретар судового засіданняОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 довіреність від 01.03.2017 (в режимі відеоконференції),
відповідача:не з'явився.
Процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК Трейдінг" до товариства з обмеженою відповідальністю "Тімберекс" про стягнення 108356,50 грн. Ухвалою суду від 03.08.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 05.09.2018.

В судове засідання 05.09.2018 сторони не з'явилися, причин неявки не повідомили суду, хоч належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 5, 6, 7). На електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи 05.09.2018 за його відсутності, однак, з технічних причин канцелярії суду не вдалося перевірити електронний цифровий підпис, проставлений на такому клопотанні. Зважаючи на зазначене, а також з метою отримання додаткових пояснень щодо суті спору від позивача, суд ухвалив відкласти судове засідання на 26.09.2018. При цьому, в ухвалі-виклику в судове засідання від 06.09.2018 суд звернув увагу позивача, що необхідність його участі в судовому засіданні зумовлена потребою в отриманні додаткових пояснень по суті спору.

На електронну адресу суду 19.09.2018 надійшло клопотання позивача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції. Однак у зв'язку з технічною неможливістю проведення судового засідання 26.09.2018 в режимі відеоконференції, суд ухвалою від 21.09.2018 відмовив в задоволенні зазначеного клопотання.

В судове засідання 26.09.2018 сторони повторно не з'явились. Надіслана відповідачу ухвала-виклик в судове засідання від 06.09.2018 була повернута відділенням поштового зв'язку до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника позивача в судове засідання. У зв'язку із зазначеним, суд ухвалив відкласти судове засідання на 03.10.2018. В ухвалі-виклику від 26.09.2018 суд звернув увагу позивача, що його участь у справі зумовлена необхідністю надання суду додаткових пояснень стосовно укладення та виконання договору поставки, який долучено до позовної заяви (в контексті того, чи виникли цивільно-правові договірні відносини з цього договору).

На електронну адресу суду 27.09.2018 надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання 03.10.2018 в режимі відеоконференції. Беручи до уваги територіальну віддаленість місцезнаходження представника позивача від місцезнаходження суду, ухвалою від 28.09.2018 суд задовольнив зазначене клопотання та доручив Господарському суду Запорізької області забезпечити проведення судового засідання 03.10.2018 в режимі відеоконференції.

Судове засідання 03.10.2018 відбулось в режимі відеоконференції за участю представника позивача. Представник відповідача не з'явився в судове засідання, причин неявки не повідомив суду. Як вбачається з інформації, розміщеної на веб-сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (ідентифікатор поштового відправлення 233) ухвала-виклик в судове засідання від 26.09.2018 не вручена відділенням поштового зв'язку під час доставки. Причини невручення суду невідомі.

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Більше того, ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем, що свідчить про його обізнаність з наявністю судового процесу, у якому він виступає стороною.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на вищезазначене, а також відсутність підстав, передбачених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, для відкладення розгляду справи, та закінчення передбаченого Господарським процесуальним кодексом України строку для розгляду справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами виникли господарські відносини щодо поставки пиломатеріалів хвойних обрізних. Зокрема, позивач перерахував відповідачу 55'950,00 грн. Незважаючи на це, відповідач не виконав своїх зобов'язань не поставив позивачу товар. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 55'950,00 грн. Окрім того, за прострочення поставки товару позивач нарахував відповідачу 18'650,00 грн. штрафу та 33'756,50 грн. неустойки.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

В матеріалах справи наявний примірник договору поставки №114 від 10.08.2017 (далі - Договір) (а.с. 16-19). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 та 4.3 ОСОБА_4 постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах цього ОСОБА_4. Предметом поставки є визначений товар з найменуванням, зазначеним у специфікаціях та/або інших документах згідно з умовами ОСОБА_4, підписаних постачальником та покупцем. Постачальник поставляє товар окремими партіями у відповідності із заявками покупця у строки визначені в заявці та специфікації.

Специфікацією №1 від 11.08.2017до ОСОБА_4 (далі Специфікація) (а.с. 20) передбачено поставку пиломатеріалів хвойних обрізних, сухих (KD) об'ємом 50 м3 вартістю 3'730,00 грн. за 1м3. Пункт 5 Специфікації містить положення, відповідно до яких покупець сплачує передоплату в розмірі 30% від вартості Специфікації. Розмір кожної партії узгоджується сторонами. Постачальник відвантажує партію продукції згідно зі Специфікацією протягом 30 календарних днів з моменту передоплати покупця, а покупець оплачує решту 70% від Специфікації в день завантаження в транспорт покупця, а покупець оплачує решту 70% від Специфікації в день завантаження в транспорт покупця (контейнер). Остаточне відвантаження і оплата проводиться згідно з підписаними покупцем видаткових накладних постачальника. В разі порушення термінів відвантаження і оплати сторони керуються пунктами ОСОБА_4.

Примірники ОСОБА_4 та Специфікації, що наявні в матеріалах справи підписані лише позивачем, підпис відповідача відсутній. Як пояснив представник позивача у позовній заяві та під час проведення судового засідання, зазначені документи не були підписані відповідачем через його недобросовісну поведінку. Жодні документи, які б це підтвердили, не збереглися.

Позивач перерахував відповідачу 55'950,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №724 від 15.08.2017 (а.с. 21).

Докази поставки відповідачем товару відсутні в матеріалах справи.

Оцінка суду.

Зважаючи на ту обставину, що у матеріалах справи відсутні докази щодо підписання відповідачем ОСОБА_4 та специфікації, у суду відсутні підстави вважати, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі саме цього письмового договору. В матеріали справи відсутні докази того, що відповідач погодився з усіма умовами, які містяться в такому договорі.

Зазначений висновок не спростовується і представленим платіжним дорученням про перерахування коштів, яке містить посилання на такий договір. Адже з матеріалів справи вбачається, що позивачем учинялися односторонні дії.

Відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Судом встановлено, що позивач перерахував відповідачу кошти у сумі 55'950,00 грн. Відповідач не повернув отриманих коштів, не вчинив інших дій, що б свідчили про виконання (а, відповідно, й існування) цивільно-правових відносин поставки між сторонами. Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 55'950,00 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Щодо штрафних санкцій, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, штрафні санкції можуть стягуватися з боржника лише за умови наявності між сторонами цивільно-правового зобов'язання. Однак, як вже вказано вище, у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що між сторонами виникло цивільно-правове зобов'язання з поставки. Отже, штрафні санкції не можуть застосовуватися до відповідача.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення 18'650,00 грн. штрафу та 33'756,50 грн. неустойки є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд зробив висновок про те, що позивачем не повною мірою доведено обставини, на які він посилається, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 909,81 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тімберекс" (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів, вулиця К. Левицького, 11А; ідентифікаційний код 41162510) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК Трейдінг" (адреса: 03028, місто Київ, вулиця Саперно-слобідська, 24; ідентифікаційний код 40410708) 55'950 (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. та 909 (дев'ятсот дев'ять) грн. 81 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 05.10.2018.

Суддя Рим Т.Я.