РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2018Справа № 910/5095/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест"

до державної служби України у справах ветеранів війни та учасників

антитерористичної операції

про стягнення 1 425 060,00 грн.

за участю представників:

позивача: Соловйова А.І.

відповідача: Максимчук О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про стягнення 1 425 060,00 грн. за договором про закупівлю за державні кошти № 23Р від 20.05.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/5095/17 від 21.06.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 у справі № 910/5095/17 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 27.03.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 у справі № 910/5095/17 скасовано, справу передано на новий розгляд.

За результатами проведення автоматизованого розподілу справу № 910/5095/17 передано для розгляду судді Кирилюк Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 вирішено розглядати справу № 910/5095/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.06.2018.

Враховуючи, що під час розгляду справи позивачем подано заяву про зміну предмета позову, судом розглядаються вимоги про стягнення 1 255 800, 00 грн. з урахуванням поданої позивачем заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.06.2018 представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.06.2018 представник відповідача подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.06.2018 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його відрядженням.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи першу неявку позивача, суд ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 задовольнив клопотання позивача та відклав підготовче засідання на 03.07.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 03.07.2018 представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів та клопотання про відкладення підготового засідання для подання додаткових доказів по справі.

З метою надання можливості позивачу подати докази на підтвердження своєї правової позиції, суд задовольнив клопотання позивача, у зв'язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 31.07.2018.

У судовому засіданні 03.07.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 31.07.2018 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості подати додаткові докази, що підтверджують фактичний обсяг наданих послуг.

З метою надання можливості позивачу подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у судовому засіданні 31.07.2018 задоволено клопотання представника позивача та оголошено перерву до 21.08.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 21.08.2018 представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.08.2018 представник відповідача заявив клопотання про накладення на позивача штрафу у зв'язку з тим, що представник зловживає процесуальними правами, надавши відповідачу майже «нечитабельні» документи по справі.

Відповідно до частини третьої статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності обставин, з якими положення статті 135 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість накладення штрафу, суд залишив подане відповідачем клопотання без задоволення.

Для надання можливості відповідачу ознайомитися з поданими позивачем документами, у судовому засіданні з 21.08.2018 до 22.08.2018 оголошувалась перерва.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 22.08.2018 представник позивача подав додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 22.08.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/5095/17 до судового розгляду по суті на 18.09.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 18.09.2018 представник відповідача подав додаткові пояснення щодо аудиторського звіту.

Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2018 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та письмовому відзиві проти позову заперечував.

У судовому засіданні 18.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест" (позивач) та Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (відповідач) 20.05.2016 укладено договір № 23Р про закупівлю за державні кошти, відповідно до якого позивач зобов'язався у 2016 році надавати професійні, технічні та комерційні послуги, послуги з психологічної реабілітації постраждалих учасників антитерористичної операції, заходів з психологічної реабілітації постраждалих учасників антитерористичної операції, згідно із специфікацією, що зазначена в додатку №1 до цього договору у порядку, встановленому цим договором, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги, у порядку, за цінами та у строки, встановлені цим договором.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно пунктів 1.2-1.2.2 договору позивач зобов'язався надати послуги для учасників бойових дій - послуги (послуги включають поетапну реалізацію заходів з психологічної реабілітації) для осіб, які постраждали під час антитерористичної операції та яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 та 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Для інвалідів війни - послуги (послуги включають поетапну реалізацію заходів з психологічної реабілітації) для осіб, які постраждали під час антитерористичної операції та яким встановлено статус інвалідів війни відповідно до пунктів 1, 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (І, ІІ або ІІІ група інвалідності). Операції з постачання (надання) реабілітаційних послуг для інвалідів звільнено від оподаткування податком на додану вартість згідно з пунктом 197.1.6 Податкового кодексу України.

Ціна договору № 23Р (в редакції додаткової угоди № 1 від 12.12.2016) склала 9 041 760, 00 грн.

Позивачем та відповідачем, 19.01.2017 укладено додаткову угоду № 3 до договору № 23Р, відповідно до пункту 2 загальна вартість послуг становить 1 807 260, 00 грн. Крім того, зазначеною угодою сторони збільшили загальну вартість послуг. З урахуванням умов означеної угоди ціна договору становить 10 849 020, 00 грн.

Строк дії договору № 23Р відповідно до пункту 10.1 сторони встановили з моменту укладання до 31.12.2016, а в частині виконання зобов'язань - до повного та належного їх виконання сторонами.

Сторонами у справі, 31.12.2016 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 23, відповідно до якої внесено зміни в пункт 10.1, виклавши його в наступній редакції: договір набирає чинності з моменту його укладання до 31.03.2017 включно, а в частині виконання зобов'язань - до повного та належного їх виконання сторонами за цим договором.

За умовами пункту 4.9 договору надання послуг за договором провадиться позивачем на території реабілітаційної установи в межах України протягом 2016 року, але не пізніше 31.12.2016. В окремих випадках за зверненням отримувача послуги до реабілітаційної установи можливим місцем надання послуги може бути місце постійного або тимчасового перебування отримувача послуги.

Відповідно до пунктів 4.3-4.4. договору № 23Р від 20.05.2016 відповідач може здійснювати попередню оплату на строк не більше одного місяця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" в розмірі 30% від наданого виконавцем рахунку, яка сплачується за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, шляхом перерахування їх на рахунок виконавця протягом 7 робочих днів після надання рахунку відповідно до чинного законодавства та в міру надходження бюджетних коштів на рахунок замовника. Виконавець протягом 30 календарних днів з дня надходження коштів як попередньої оплати, підтверджує їх використання надаючи замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. У випадку не здійснення попередньої оплати акт складається щомісячно до 2-го числа наступного місяця.

За умовами пункту 4.2 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 19.01.2017) позивач складає та надає відповідачу акт приймання-передачі наданих послуг щомісячно до другого числа наступного місяця, з урахуванням того, що останній акт відповідач повинен отримати не пізніше 29.03.2017.

На виконання умов договору № 23Р від 20.05.2016 позивач надав, а відповідач прийняв послуги загальною вартістю 1 430 520, 00 грн., що підтверджується актом № 6 приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2016, копія якого долучена до матеріалів справи, підписаний та скріплений печатками cторін. Зі змісту вказаного акту вбачається, що позивач надав протягом звітного періоду з 01.12.2016 по 26.12.2016 послуги зі здійснення визначених специфікацією заходів щодо психологічної реабілітації 262 постраждалим учасникам антитерористичної операції на загальну суму 1 430 520, 00 грн.

У пункті 11 акту приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2016 сторони відобразили, зауважень та претензій щодо результатів наданих послуг протягом звітного періоду сторони не мають.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що виконавець протягом 10 календарних днів після завершення відповідного кварталу здійснює узагальнення інформації щодо загальної кількості учасників антитерористичної операції, які отримали послуги протягом звітного періоду (кварталу) відповідно до встановленої Замовником форми за результатами якого складається Акт наданих послуг за відповідний квартал та, у випадку необхідності, здійснюються остаточні розрахунки.

На виконання умов договору відповідно до платіжного доручення № 1604 від 29.12.2016 надані позивачем послуги загальною вартістю 1 430 520, 00 грн. оплачено відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до пункту 5.2.2 договору відповідач має право контролювати без попереднього повідомлення надання послуг позивачем на території реабілітаційної установи.

Згідно пункту 5.3.4. договору позивач зобов'язаний забезпечити замовнику можливість контролю за умовами надання послуг і перевірки їх відповідності умовам пропозиції конкурсних торгів виконавця та цього договору.

Листом № 5942/01/04.1-16 від 16.12.2016 відповідач повідомив позивача про перевірку реабілітаційної установи, яка була запланована 21.12.2016 та 22.12.2016 у складі головного спеціаліста відділу соціальної, професійної адаптації та психологічної реабілітації Войчук С.М.

За результатами проведеної перевірки складено звіт від 23.12.2016 про перевірку виконання умов договору про надання послуг із психологічної реабілітації учасників антитерористичної операції товариством з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест".

Відповідно до зазначеного звіту від 23.12.2016 встановлено, що на момент перевірки, тобто з 21 по 22 грудня 2016, у виконавця психологічну реабілітацію проходило 112 учасників антитерористичної операції, яку забезпечувало 6 практичних психологів згідно штатного розпису виконавця.

Звіт від 23.12.2016 про перевірку виконання умов договору про надання послуг із психологічної реабілітації учасників антитерористичної операції товариством з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест" підписано без зауважень та заперечень.

В подальшому, як підтверджується матеріалами справи, супровідним листом № 1 від 05.01.2017 позивач надіслав відповідачу коригуючий звіт за грудень 2016 року, акт № 6 за період з 01.12.2016 по 26.12.2016, лист № 6 від 26.12.2016 про загальний відпрацьований час психологами, додаток до акту № 6 від 26.12.2016 - інформаційну довідку про загальну кількість учасників антитерористичної операції, копії направлень.

За твердженням позивача, оскільки до акту №6 від 29.12.2016 було включено не всі надані послуги, позивачем подано відповідачу коригуючий акт і звіт за 4 квартал, на загальну суму 2 686 320,00 грн., в якому враховано всіх осіб, яким було надано послуги з реабілітації за вказаний період, а саме 494 особи.

Враховуючи коригуючий акт і звіт за 4 квартал, а також приймаючи до уваги часткову оплату наданих послуг, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 255 800,00 грн.

В якості, доказів що підтверджують надання позивачем послуг 494 особам позивач долучив до позовної заяви копії строкових трудових договорів укладених з фізичними особами.

Судом досліджено надані позивачем копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і сім 1 ДФ за 4 квартал 2016 року та 1 квартал 2017 року, копії табелів робочого часу у період за грудень 2016 року, копії направлень на психологічну реабілітацію, копії індивідуальних карток психологічної реабілітації учасників АТО, копії витягів з журналів щоденного обліку роботи практичних психологів, копії строкового трудового договору № 18К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_4, строкового трудового договору № 2 від 20.01.2017, укладений позивачем та ОСОБА_5, строкового трудового договору № 17 від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_6, строкового трудового договору № 20К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_7, строкового трудового договору № 15К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_8, строкового трудового договору № 16К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_9, строкового трудового договору № 19 від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_10, строкового трудового договору № 26 від 01.12.2016, укладений позивачем та ОСОБА_11, цивільно-правової угоди № 41 від 05.07.2016, укладена позивачем та ОСОБА_12, строкового трудового договору № 18К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_4, строкового трудового договору № 23К від 07.03.2016, укладений позивачем та ОСОБА_13.

Крім того, досліджено наданий позивачем договір № 1/08 на виконання аудиторських послуг від 09.08.2018, укладений позивачем та аудиторською фірмою «Інтелект-Аудит» як доказ, що підтверджує фактичну кількість психологів, які перебували у трудових відносинах з позивачем у період за грудень 2016 року, з приводу означеного суд зазначає наступне.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

До матеріалів справи не подано доказів, які б містили відомості про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13 за фахом є психологами (оскільки відсутні копії дипломів про повну вищу освіту за освітньо - кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста або магістра за спеціальністю: "психологія", "практична психологія" або "медична психологія" як-то передбачено умовами конкурсних торгів).

Водночас, в матеріалах справи містяться табелі обліку робочого часу практичних психологів позивача, які підтверджують кількість відпрацьованих днів та годин у грудні, з яких вбачається, що останній день роботи всіх працівників - 26 грудня 2016 року. Із наданих табелів обліку робочого часу слідує, що з 01.12.2016 по 12.12.2016 працювало 3 штатних фахівці та 13 фахівців за сумісництвом,які відпрацювали 880 годин. При цьому, 8 фахівців були прийняті на роботу лише з 01.12.2016, з 11.12.2016 - 5 фахівців, з 13.12.2016 - 1 фахівець.

Відтак, окрім перебування у трудових відносинах із позивачем вищезазначені трудові договори ніяким чином не підтверджують факт надання вищезазначеними особами реабілітаційних послуг 494 особам.

Таким чином, будь-яких інших доказів, що підтверджують надання послуг 494 учасникам антитерористичної операції матеріали справи не містять та суду не надано.

Додані позивачем до позовної заяви копії направлень на психологічну реабілітацію, копії індивідуальних карток психологічної реабілітації учасників АТО підтверджують лише направлення структурними підрозділами з питань соціального захисту населення до позивача та не підтверджують факт проходження зазначеними особами повного курсу психологічної реабілітації згідно вимог, встановлених договором та документацією конкурсних торгів.

Водночас, позивач зазначає, що під час перевірки у реабілітаційній установі перебували більше ніж 112 учасників антитерористичної операції.

Однак, зазначене твердження жодним чином не підтверджено, оскільки кількість учасників антитерористичної операції, які перебували в установі, встановлювалась шляхом документальної перевірки. Звіт про перевірку погоджений позивачем.

Зазначена кількість учасників антитерористичної операції підтверджувалась позивачем під час перевірки та не заперечувалась, в подальшому під час надання актів наданих послуг за грудень 2016 року.

З долучених до матеріалів справи витягів з направлень на проходження психологічної реабілітації та індивідуальних карток психологічної реабілітації учасників АТО не можливо ідентифікувати кількість осіб, які проходили реабілітацію, період перебування на психологічній реабілітації учасників АТО та не можливо встановити достовірність виду надання таких послуг та їх повноту.

Відтак, враховуючи результати перевірки та надані табелі обліку робочого часу фахівців, суд погоджується з позицією відповідача, викладеною у письмовому відзиві про неможливість надати послуги 492 особам, оскільки надання послуг такій кількості осіб порушувало б вимоги документації конкурсних торгів.

За умовами пункту 5.3.1 договору позивач зобов'язаний надати послуги відповідно до умов своєї пропозиції конкурсних торгів та документації, в тому числі щодо обов'язкового здійснення визначених заходів з психологічної реабілітації, а також технічних, якісних та кількісних характеристик послуг з психологічної реабілітації.

Документацією конкурсних торгів, копія якої знаходиться в матеріалах справи передбачено наступне: учасник повинен гарантувати, що фахівець (фахівці) - практичний психолог, який здійснює реабілітаційні заходи має диплом про повну вищу освіту за освітньо- кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста або магістра за спеціальністю: "психологія", "практична психологія" або "медична психологія"; учасник повинен гарантувати, що заходи з психологічної реабілітації будуть здійснюватися фахівцем (фахівцями), які мають загальний досвід роботи за спеціальністю (фахом) "психологія", "практична психологія" або "медична психологія" не менше ніж 5 років (сумарно); курс з психологічної реабілітації повинен складати не менше ніж 40 годин (з розрахунку на одну особу) протягом не менше ніж 14 календарних днів; учасник повинен забезпечити можливість здійснення заходів з психологічної реабілітації як індивідуально, так і у складі групи (група повинна складатися не більше ніж з 10 чоловік).

Подані позивачем копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і сім 1 ДФ за 4 квартал 2016 року та 1 квартал 2017 року встановлюють розмір виплачених доходів фізичним особам та сплачених з них податків. Відтак, не стосуються предмету розгляду даного спору.

Що стосується поданого позивачем аудиторського звіту від 20.08.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про аудиторську діяльність» аудиторський висновок - документ, що складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам щодо відповідності фінансової звітності або іншої інформації концептуальним основам, які використовувалися при її складанні. Вказаний Закон визначає правові засади здійснення аудиторської діяльності в Україні і спрямований на створення системи незалежного фінансового контролю з метою захисту інтересів користувачів фінансової та іншої економічної інформації.

Враховуючи предмет та підстави позову, предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують наявність у позивача доказів надання реабілітаційних послуг на суму 1 255 800, 00 грн., у відповідача обов'язку, передбаченого умовами договору № 23Р від 20.05.2016 відповідно - оплатити надані послуги.

Таким чином, поданий аудиторський звіт ніяким чином не стосується предмету даного спору та не підтверджує належне виконання позивачем умов договору, а тому не приймається судом до уваги.

Крім того, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача повідомив, що державною фіскальною службою України Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено перевірку діяльності останнього.

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 1358/13-01/14-16/38798202 від 28.08.2017 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хирів-Рент» з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законом податків і зборів під час виконання договору № 23Р від 20.05.2016 про закупівлю за державні кошти, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.05.2016 по 20.07.2017.

Акт ревізії Головного управлінням ДФС у Львівській області, на який посилається позивач може лише підтверджувати своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплату передбачених законом податків і зборів під час виконання договору № 23 та не несе жодного імперативного характеру для сторін договору.

Акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії, оскільки між сторонами існують договірні відносини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи і наявних у ній доказів не знайшли свого підтвердження відомості, викладені позивачем у позовній заяві.

Таким чином, приймаючи до уваги наявність акту приймання-передачі наданих послуг № 6 зі здійснення визначених специфікацією до договору заходів щодо психологічної реабілітації 262 постраждалим учасникам антитерористичної операції в період з 01.12.2016 по 26.12.2016 на загальну вартість 1 430 520,00 грн., який підписано сторонами без зауважень і заперечень та оплачено відповідачем у повному обсязі та враховуючи відсутність доказів надання послуг на суму, заявлену позивачем в позові, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Хирів-Рент-Інвест" до державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про стягнення 1 225 800,00 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.09.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк