ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" вересня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/2111/18

Суддя Господарського суду Київської області Ейвазова А.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, без виклику заявника,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову до його предявлення до осіб, які можуть отримати статус учасника справи - Приватного комерційного технічно-транспортного підприємства «Магістраль» (далі ПКТТП «Магістраль»), Комунального підприємства «Новозаводське» Маринівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (далі КП «Новозаводське), Міжнародної господарської компанії «Амберг ОСОБА_2 ЛТД». У поданій заяві заявник просить суд:

- накласти арешт на виробничу базу підприємства, реєстраційний номер майна 7593665, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, вул. Васильківська, буд. 1а;

- заборонити ПКТТП «Магістраль» вчиняти буд-які правочини щодо відчуження або обтяження виробничої бази підприємства, реєстраційний номер майна 7593665, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, вул. Васильківська, буд. 1а;

- накласти арешт на частку в статутному капіталі ПКТТП «Магістраль» у розмірі 100%, якою володіє Міжнародна господарська компанія «Амберг ОСОБА_2 ЛТД»;

- заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії та вносити записи (зміни) щодо відомостей про ПКТТП «Магістраль».

Вказана заява мотивована тим, що заявник має намір подати позов до ПКТТП «Магістраль», Міжнародної господарської компанії «ОСОБА_2 ЛТД», КП «Новозаводське» про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав, визнання недійсними рішень власника ПКТТП «Магістраль» та скасування реєстраційних записів. При цьому, заявник вказує, що йому стало відомо про підписання від його імені договору купівлі-продажу корпоративних прав на підставі довіреності, яку він не видав. Особа, яка підписала договір від імені ОСОБА_1М, як вказує у заяві заявник, не мала відповідних повноважень і на зміну власника і керівника ПКТТП «Магістраль».

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, відповідна заява, як визначено ч.1 ст.140 ГПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; винятки щодо порядку розгляду визначені ч.3,4 цієї норми.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

При цьому, як визначено п.4 ч. 5 ст.137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Частиною 10 вказаної норми передбачено, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства; зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу; в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення, суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вимоги заявника про забезпечення позову шляхом арешту на виробничу базу підприємства ( реєстраційний номер майна 7593665; знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, вул. Васильківська, буд. 1а) не підлягають задоволенню, оскільки із поданої заяви не вбачається, що заявник має намір заявляти вимоги щодо передачі відповідного майна; відповідне майно, яке належить товариству як юридичній особі, не є предметом спору, який має намір передати на розгляд заявник. Отже, невжиття відповідних заходів ніяким чином не може утруднити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявлених вимог.

Вимоги заявника про вжиття заходів до забезпечення майбутнього позову шляхом заборони ПКТТ «Магістраль» вчиняти буд-які правочини щодо відчуження або обтяження виробничої бази підприємства не підлягають задоволенню, оскільки невжиття таких заходів не може утрудними або унеможливити виконання рішення за вимогами, які заявник має намір заявити визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав, рішення власника та скасування реєстраційних записів.

Судом не можуть бути задоволенні вимоги заяви щодо забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора юридичних осіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ПКТТП «Магістраль» з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством владні повноважень, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

У поданій заяві заявник просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, та вносити будь-які записи щодо ПКТТП «Магістраль», що не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Окрім того, відомості на підставі спірних договору та рішень власника ПКТТП «Магістраль» вже внесені, тому, суд не може заборонити вчиняти відповідні дії, які прямо стосуються предмета спору.

Стосовно вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ППКТТ «Магістраль» у розмірі 100%, якою володіє Міжнародна господарська компанія «ОСОБА_2 ЛТД», суд зазначає про наступне.

Заявник не вказує на намір подати позов щодо визнання права власності на частку у статутному капіталі ПКТТП «Магістраль».

Як вбачається із характеру позовних вимог, ОСОБА_1 не має наміру ставити на розгляд суду жодної з вимог, яка би потребувала виконання судового рішення органами виконавчої служби. Вимоги про визнання недійсним договору відчуження частки у статутному капіталі, визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій не є майновими вимогами і, у разі їх задоволення, рішення у відповідній частині не потребує видачі наказу на його виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві або іншим особам вчиняти певні дії.

Відповідні висновки щодо застосування норм права, зокрема, ст.136 ГПК України, викладені у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №911/396/18.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стверджуючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявником також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі вчиняють дії, які можуть ускладнити або призведуть до неможливості виконання судового рішення або ефективний захист порушеного права.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобовязана довести зв'язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Таким чином, у задоволенні поданої заяви суд відмовляє у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.09.2018 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на виробничу базу, заборону вчиняти дії щодо відчуження виробничої бази, накладення арешту на частку в статутному капіталі та заборону органам і особам, які здійснюють функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії щодо Приватного комерційного технічно-транспортного підприємства «Магістраль».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складання у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова