ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" вересня 2018 р. Справа № 11/199

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Якушевої І.О., суддів Демяк В. М., Кравчук А.М., розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року

у справі № 11/199

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тараопторг, м. Рівне

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, м. Рівне

відповідача 2: ОСОБА_1 управління Державного казначейства України у Рівненській області, м. Рівне

про стягнення 323 158,28 грн.,

за участю представників:

від заявника (боржника): ОСОБА_2 (дов. № 39 від 25.09.2018р.),

від стягувача: ОСОБА_3 (дов. б/н від 04.02.2018р.),

від ОСОБА_1 управління Державного казначейства України у Рівненській області: н/з,

в с т а н о в и в:

17.09.2018 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області звернулося до господарського суду Рівненської області із заявою № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року.

Відповідно до листа в.о. голови господарського суду Рівненської області від 12.09.2018 року матеріали справи № 11/199 із заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі № 11/199 направлено для розгляду до господарського суду Волинської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018 року справу № 11/199 із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі 11/199 розподілено судді Якушевій І.О.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.09.2018 року для розгляду заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі № 11/199 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Якушева І.О., судді Дем`як В.М., Кравчук А. М., оскільки рішення господарського суду Рівненської області від 15.05.2013 року було прийнято в колегіальному складі суду.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі № 11/199 прийнято до провадження, розгляд заяви призначено на 28.09.2018 року.

На обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду заявник посилається на те, що Управлінням державної казначейської служби України у м. Рівному накладено арешт на рахунки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненські області, а це перешкоджає регіональному відділенню реалізовувати свої права та обов'язки передбачені Порядком про регіональне відділених Фонду державного, майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 678 від 15.05.2012р., якісно та вчасно виконувати завдання Фонду державного майна України та план приватизації на поточний рік, що в свою чергу впливає на наповнення державного бюджету України.

25.09.2018 року на електронну адресу суду, 26.09.2018 року по пошті Головне управління Державного казначейства України у Рівненській області надіслало відзив № 13-12/1374 від 21.09.2018 року на заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року, в якому зазначає наступне:

- Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області не вступало у правовідносини з сторонами по справі, своїми діями або бездіяльністю не порушувало їх законні права та інтереси, а відтак і не може бути відповідачем по даній справі.

Органи Казначейства здійснюють лише розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів, не мають права втручатися у їх діяльність та не уповноважені самостійно спрямовувати надані бюджетні асигнування.

Розрахунково-касове обслуговування Регіонального відділення Фонду державного

майна України по Рівненській області здійснюється Управлінням Державної

казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області.

ТзОВ Тараопторг було подано до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області лист від 02.01.2014 № 3 щодо виконання наказу господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199.

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області (боржник) листом від 11.01.2014 № 11-07-00056 повідомлено про код програмної класифікації видатків для безспірного списання коштів, а також повідомлено про те, що боржник звернувся до Фонду державного майна України із проханням виділення додаткових коштів в сумі 336 051,94 грн для виконання наказу господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199.

Управління, листом від 28.02.2014 №03-20/589, у звязку з неможливістю виконання судового рішення протягом двох місяців з дня надходження, керуючись п. 33 Порядку № 845 та наказу Державної казначейської служби України від 19.04.2013 № 63 Про здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (чинний до моменту затвердження Порядку № 295), направлено наказ господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199 про стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тараопторг вартість невід'ємних поліпшень у сумі 331034 грн 40 коп., державне мито за подання позовної заяви у сумі 3310 грн 34 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн 00 коп. та витрат на проведення судової експертизи в розмірі 1471 грн 20 коп., у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку боржника до ОСОБА_1 управління.

ОСОБА_1 управлінням, на виконання наказу Державної казначейської служби України від 19.04.2013 № 63 Про здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (чинний до моменту затвердження Порядку № 295) та Порядку № 845 у зв'язку з неможливістю здійснити безспірне списання коштів з рахунків боржників, направлено до Державної казначейської служби України, листом від 04.03.2014 № 15-10/1783/125, документи щодо виконання наказ господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199 для виконання за бюджетною програмою.

Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 04.05.2018 № 5-10/2798-7450 з метою здійснення заходів, визначених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 Головне управління звернулось листом від 06.06.2018 № 13-10/7683/469 до Державної казначейської служби України з проханням повернути наказ господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199 з доданими документами (для здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника).

ОСОБА_1 управління від 20.08.2018 № 13-10-1/10220/1150 було передано до Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному Рівненської області на виконання наказ господарського суду Рівненської області по справі №11/199 від 31.07.2013р. Управлінням 07.09.2018 керуючись Порядком №845 було здійснене часткове безспірне списання коштів з рахунку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, а саме: вартість невід'ємних поліпшень в сумі 1766 грн.; державне мито в сумі 3310,34 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн.; витрати на проведення судової експертизи в сумі 1471,20 грн.

26.09.2018 року стягувач - ТзОВ Тараопторг надіслав до суду відзив б/н і дати, в якому просить відмовити у відстроченні виконання рішення господарського суду Рівненської області від 15.05.2013 року за наказом № 11/199 від 31.07.2013 року, посилаючись на те, що боржник не пояснює, яким чином наявність боргу перешкоджає Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області виконувати свої обовязки та завдання. Рахунки, на які накладено арешт, жодним чином не використовуються при здійснені процесу приватизації. На виплату заробітної плати працівникам, оплату комунальних платежів, підтримання повного життєзабезпечення установи арешт вказаних рахунків ніяким чином не впливає. Наказ про виконання рішення господарського суду Рівненської області від 15.05.2013р направлено до Управління державної казначейської служби у м. Рівне 02.02.2014р., тобто 4,5 роки назад і з тих пір відповідні рахунки боржника знаходяться під арештом. Зазначає, що за період з 23.07.2013р. стягнуто лише 2% боргу. Вважає посилання боржника на ст. 331 Господарського процесуального кодексу України необгрунтованими та безпідставними; вважає, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

В судовому засіданні 28.09.2018 року представник заявника заяву про відстрочку виконання рішення від 15.05.2013р. підтримав.

Представник стягувача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року.

Представник ОСОБА_1 управління Державного казначейства України у Рівненській області в судове засідання не зявився. Факт належного повідомлення ОСОБА_1 управління Державного казначейства України у Рівненській області підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 230.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників заявника та стягувача, суд дійшов висновку про те, що заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 15 травня 2013 року у справі № 11/199 позов задоволено частково та стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тараопторг" вартість невід'ємних поліпшень у сумі 331 034,40 грн., державне мито за подання позовної заяви в сумі 3 310,34 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового

процесу у сумі 236 грн. 00 коп. та витрати на проведення судової експертизи в

розмірі 1471,20 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 липня 2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 01 листопада 2013 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення господарського суду Рівненської області від 15 травня 2015 року набрало законної сили та видано судовий наказ №11/199 від 31.07.2015 року.

02.01.2014 року ТзОВ Тараопторг звернулося до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному з листом №3 від 02.01.2014р. щодо виконання наказу господарського суду Рівненської області від 31.07.2013 у справі № 11/199.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України в п.7.2. постанови №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події.

Крім цього, в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 16.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, вирішуючи питання про застосування відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Надання відстрочки виконання судового рішення повязується із об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про відстрочку виконання рішення судом враховано, що на рахунки боржника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області накладено арешт, проте, заявником не обґрунтовано і не доведено винятковість обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду залишається невиконаним пять років з дати набрання ним законної сили, з рахунку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області було списано лише 6 783,54 грн., що становить 2% від суми заборгованості.

Заперечуючи у відзиві б/н і дати на заяву про відстрочку виконання рішення суду, стягувач ТзОВ «Тараопторг» посилається на те, що сума боргу для підприємства є значною, для виконання ремонтно-будівельних робіт невідємних поліпшень було взято банківські кредити, що за цей період неповернення боргу привело до значних збитків, неможливості своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам, в значній мірі ускладнило ведення господарської діяльності, як наслідок скорочення трудового колективу і все це істотно вплинуло на фінансово-господарську діяльність підприємства. На думку стягувача неможливість сплатити борг не є винятковою обставиною для відстрочки, а застосування останньої призводить до затягування виконання рішення суду.

Судом взято до уваги, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, тому з метою вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, слід враховувати закріплені в нормах матеріального права, у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, п.40).

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-ІII, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

В рішенні від 20.06.2004 у справі «Півень проти України» Суд також зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

З огляду на викладене, невиконання рішення суду тривалий час порушуватиме баланс інтересів сторін, призведе до врахування інтересів лише боржника, знизить авторитет судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. А ст.8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі № 11/199 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-001-03504 від 06.09.2018 року про відстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року у справі № 11/199 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, п. 17.5 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01.10.2018 року.

Головуюча суддя І. О. Якушева

Судді В.М.Демяк

ОСОБА_4