ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2511/13

Суддя Господарський суд Одеської області ОСОБА_1, при секретарі Арзуманян В.А. розглянувши матеріали скарги Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, м. Одеса, вул.. Інглезі, 1, ) (№ 2-3717/18 від 23.07.2018 р.) на дії Старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у справі № 916/2511/13

за позовом: Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_2 (65110, м. Одеса, вул.. Балківська, 1-Б, )

до відповідача: Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, м. Одеса, вул.. Інглезі, 1, )

про стягнення

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача (скаржника): ОСОБА_4 за довіреністю №09/01/18 від 09.01.2018р.

Від суб`єкта оскарження: ОСОБА_5 за довіреністю №23312 від 10.0.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.12.2013р. по справі № 916/2511/13 позов Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, стягнуто з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_4 383017,95грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 7660,36грн. судового збору, а також з Комунального підприємства „Теплопостачання міста ОСОБА_4 стягнуто до Державного бюджету судовий збір у розмірі 1710,90грн.

09.01.2014р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. по справі № 916/2511/13, були видані відповідні накази.

03 вересня 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у справі №916/2511/13, в якій скаржник просить суд визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 22.08.2018р. про розшук майна р рамках виконавчого провадженнята зобовязати старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 усунути перешкоди шляхом винесення постанови про зняття майна з розшуку.

Обґрунтовуючи скаргу Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство зазанчає, що 03.09.2018р. боржник дізнався, що 22.08.2018р. старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 по виконавчому провадженні № 56298150 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAY SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1.

Боржник вважає вищезазначену постанову старшого державного виконавця про розшук майна Боржника неправомірною оскільки, на теперішній час автотранспортний засіб HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 (як і раніше з моменту його придбання), знаходиться за місцезнаходженням боржника за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 1., а тому правових підстав з його розшуку у державного виконавця не було. Будь яких офіційних документів державним виконавцем про відсутність згаданого автотранспортного засобу за місцезнаходженням боржника не складалось.

Крім того, боржник заазчачає, що старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 по виконавчому провадженні № 56298150 копія постанови від 22.08.2018р. про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 до теперішнього часу не доведена до відома Боржника (а ні не надіслана поштою, а ні не доставлена курєром), що є порушенням абз. 1-3 ч.І ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»

Субєкт оскарження надав відзив на скаргу, згідно якого вимоги викладні в скарзі вважає необгрунтованим, безпідставними в звязку з чим в задоволені скарги просить суд відмовити.

При цьому, в обгрунтування свої заперечень зазанчає, що оскільки боржником не була подана декларація про доходи та майно, державним виконавцем були направленя запити до Пошуку ТЗ по «НАІ ДДАІ» МВС України, за яким було встановлено наявнісь у власності боржника автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 та на підставі ст. 36 Закону України «про виконавче провадження» 22.08.2018р. було винесено постанову про розшук майна боржника. Відповдіна поставнова була направлена простим пошовим відправленням, що підтверджується Розясненням наданим спеціалістом Відділу ОСОБА_6

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами при розгляді скарги та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 ГПУ України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Згідно ч. 2 вказаної вище статті неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно частини 1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

26.06.2018р. Старшим державним виконавцем Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56298150, щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 09.01.2014р. по справі №916/2511/13.

Пунктом 2 відповідної постанови було зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Виходячи зі змісту ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" держаний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Як встановлено судом та не заперечується боржником декларація про доходи та майно боржника надане не була.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, встановлено, що організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Державним виконавцем були направленя запити до Пошуку ТЗ по «НАІ ДДАІ» МВС України, за яким було встановлено наявнісь у власності боржника автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1.

В подальшому, 22.08.2018р. старшим державним виконавцем Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1.

В той же час як встановлено судом та не заперечується представником суб'єта оскарження вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, для встновлення наяності автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 державним виконавцем не здійснювався.

Наданий представником суб'єта оскарження ОСОБА_5 державного виконавця від 14.09.2018р. до уваги судо не приймається оскільки, вихід державного виконавця за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника був здійснений вже після винесення постанови про розшук майна боржника.

Отже, на думку суду винесення старшим державним виконавцем Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 постанови про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1, без виходу за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та встановленням факту дійсної відстутності відповідного майна за місцезнаходженням боржника було передчасним та безпідставним.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Крім того, суб'єктом оскарженя, в розумінні положень ст.ст. 73, 74 ГПК України не надано до суду належних доказів на підтвердження факту надсилання на адресу боржника постанови від 22.08.2018р. про розшук майна боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника - Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства, викладені у скарзі на дії Старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у справі № 916/2511/13, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, м. Одеса, вул.. Інглезі, 1, ) (№ 2-4447/18 від 03.09.2018 р.) на дії Старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у справі № 916/2511/13 задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову від 22.08.2018р. старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №56298150, по справі №916/2511/13.

3. Зобовязати старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 усунути порушення шляхом винесення постанови про зняття майна з розшуку, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №56298150, по справі №916/2511/13

Повний текст ухвали складно та підписано 26.09.2018р.

Ухвала набирає відповідно до положень ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя К.Ф. Погребна