ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018р. справа № 905/995/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

без виклику сторін

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса
на рішення господарського суду Донецької області
від25.07.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 26.07.2018р. у м. Харкові)
по справі№905/995/18 (суддя Величко Н.В.)
за позовом до відповідача проТовариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м. Одеса Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» м. Маріуполь, Донецька область стягнення неустойки у розмірі 71 680,00грн. та повернення майна

В С Т А Н О В И В:

29.05.2018р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» м.Маріуполь, Донецька область про стягнення неустойки у розмірі 71680,00грн. та повернення майна (а.с.3-4).

Справа №905/995/18 була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження згідно ухвали господарського суд Донецької області від 31.05.2018р. (а.с.1).

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. по справі №905/995/18 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» м.Маріуполь, Донецька область про стягнення неустойки у розмірі 71680,00грн. та повернення майна відмовлено у повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача в частині вилучення та передання відповідного орендованого майна є безпідставними та необґрунтованими, оскільки орендоване майно було повернуто орендарем 15.07.2016р. за актом приймання-передачі орендодавцю, відтак підстави для вилучення у ТОВ УКРСТРОЙ та передання ТОВ Зелений шлях двадцяти футового контейнеру HLXU2178138 відсутні.

У задоволенні заявленої позивачем вимоги про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 10.11.2016р. по 24.03.2018р. у сумі 71680грн., суд відмовив, у звязку з поверненням орендарем 15.07.2016р. за актом приймання-передачі орендодавцю двадцяти футового контейнеру HLXU2178138.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. по справі № 905/995/18, в якій, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить суд приєднати до матеріалів справи докази додані до апеляційної скарги, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. по даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається на наступне.

Скаржник зазначає, що в Акті прийому-передачі контейнерів від 15.07.2016р. було помилково зазначено про повернення двадцяти футового контейнеру HLXU2178138, оскільки саме в цей день вказаний контейнер було отримано відповідачем в оренду за договором оренди майна №АИ0064 від 21.06.2016р., проте суд першої інстанції не взяв це до уваги.

Скаржник наполягає на тому, що на підтвердження факту оренди відповідачем контейнера у строк до 31.10.2016р. та знаходження контейнера по дійсний час у відповідача, є здійснення останнім оплати, що підтверджується виписками по рахунку: за 30.06.2016р. на суму 1920грн., за 28.02.2017р. на суму 3840грн., за 06.06.2017р. на суму 5760грн., за 13.07.2018р. на суму 15000грн., за 17.07.2018р. на суму 10000грн., тобто після 31.10.2016р. оплати поступали в погашення боргу та неустойки за несвоєчасне повернення контейнеру.

Розглянувши вимогу апелянта про приєднання доказів доданих до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції залишає її без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього (ч.3 ст.269 ГПК України).

Апелянт зазначає, що виписки з рахунку ним не були надані до суду першої інстанції, оскільки він вважав, що це в даному випадку не потрібно.

В той же час, апелянт вважає, що вказані виписки по рахунку підлягають дослідженню та оцінці та просить суд апеляційної інстанції приєднати їх до матеріалів справи.

Вказані документи не приймаються судом апеляційної інстанції через те, що по перше, вказані виписки по рахунку щодо оплат відповідних сум не стосуються предмету даного спору та, по-друге, скаржник не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, як того вимагають приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2018р. у справі №905/995/18 (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Склярук О.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса на рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. у справі №905/995/18 та зобов»язано відповідача до 04.09.2018р. надати відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі (а.с.82).

Згідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Склярук О.І. сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Згідно ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2018р. апеляційну скаргу скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса на рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. у справі №905/995/18 вирішено здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.105).

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса юридична особа (ідентифікаційний код 39348569), що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та громадських формувань (а.с.40-45).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» м.Маріуполь, Донецька область, юридична особа (ідентифікаційний код 30736002), що підтверджено Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.33-39).

21.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» (за договором орендодавець, далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» (за договором орендар, далі - відповідач) було укладено договір оренди майна №АИ0064 (а.с.21-24).

За умовами п.п. 1.1, 1.2 договору орендодавець передає орендатору у тимчасове володіння та користування майно, а орендатор зобовязується сплачувати орендодавцю орендну плату, а по закінченню строку дії договору повернути йому вказане майно, або викупити його. Майном, яке складає предмет даного договору (обєкт оренди) є один двадцяти футовий контейнер стандарту ISO.

За користування вказаним в п. 1.2 даного договору майном орендатор сплачує орендодавцю плату, виходячи з наступних ставок за кожну календарну добу оренди одного контейнеру: HLXU2178138, кількість 1 од., ціна оренди 1920,00грн. на місяць з ПДВ (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.3 договору оціночна вартість одиниці майна визначено сторонами на рівні 37000,00грн. з ПДВ

Відповідно до п. 3.2 договору орендатор сплачує вартість орендної плати за перші три місяця оренди на підставі рахунку орендодавця та в строк 5 банківських днів з дня отримання рахунку.

За умовами п. 4.1 договору, орендодавець зобовязаний, зокрема: передати орендатору майно в строк та у місці, визначених в п. 5.1 та 5.2 даного договору; передати орендатору документацію на майно, що передається, а саме: акт приймання-передачі майна в оренду, акт технічного огляду майна; по закінченню строку оренди згідно п. 5.1 протягом 10-денного строку прийняти майно від орендодавця, якщо останній не заявив про свій намір продовжити строк оренди або викупити майно.

Пунктом 4.2 договору встановлені обовязки орендатора, зокрема: своєчасно здійснювати платежі згідно п. 3.1, 3.2 та 3.3; використовувати майно суворо за призначенням (для зберігання вантажів та/або їх перевезення у внутрішньодержавному або міжнародному сполученні).

Початковий строк оренди визначається як з 15.07.2016р. по 31.10.2016р. включно (точна дата початку оренди згідно підписаного сторонами акту приймання-передачі). За бажанням орендатора строк може бути продовжений. Орендатор заявляє про свій намір продовжити строк оренди за 10 днів до закінчення початкового строку оренди (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору майно, що є предметом даного договору, підлягає переданню від орендодавця до орендатора з можливістю передачі від третьої особи (постачальника) з обовязковим складанням актів приймання-передачі. Орендна плата нараховується з моменту підписання актів приймання-передачі.

Згідно п. 5.5 договору майно, що є предметом даного договору, підлягає переданню від орендатора до орендодавця після закінчення строку оренди з обовязковим складенням актів приймання-передачі.

За прострочення орендних платежів по виставлених рахунках, орендатор сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 6.3 договору).

Строк дії договору визначається строком оренди згідно п. 5.1 та може бути продовжений за бажанням обох сторін. Сплив строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності, визначеної даним договором та чинним законодавством України (пп.7.1, 7.2 договору).

За умовами п. 8.1 даний договір припиняє свою дію: по закінченню строку оренди; за письмовою згодою обох сторін; у випадку затримання орендатором оплати орендної плати більш ніж на 30 календарних днів. При цьому договір автоматично припиняє свою діє на третій банківський день зі спливом вказаних 30 календарних днів; у випадку переходу однієї з сторін даного договору від юрисдикцію іншої держави в момент такого переходу.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств.

Як зазначає позивач у позові, 15.07.2016 року ним було передано відповідачу двадцяти футовий контейнер HLXU2178138 згідно договору оренди майна №АИ0064 від 21.06.2016р.

28.03.2018р. позивач направив на адресу відповідача претензію №1/04 від 27.03.2018р. з вимогою про повернення контейнеру та сплату заборгованості по орендній платі у розмірі 17280,00грн. та пені у розмірі 65408,00грн., яка наявна у матеріалах справи (а.с.26-27).

Докази направлення претензії наявні у матеріалах справи (а.с.28).

Відповідач отримав вказану претензію 06.04.2018р., що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з веб-порталу ПАТ Укрпошта.

Проте, відповідь на вищевказану претензію не надав.

Позивач зазначає, що на момент припинення договору оренди майна №АИ0064 від 21.06.2016р. заборгованість відповідача з оплати орендованої плати за вказаним договором відсутня, проте він змушений був звернутися до суду, зокрема, про вилучення у відповідача, ТОВ УКРСТРОЙ та передання ТОВ Зелений шлях двадцяти футового контейнеру HLXU2178138 та стягнення неустойки у розмірі 71680,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Малозначними є справи, визначені частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, до таких відносяться:

справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є зобов»язання щодо повернення майна та стягнення неустойки у розмірі 71680,00грн., тобто ціна позову є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому дана справа є малозначною у розумінні приписів частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи надано не було, а колегія суддів з власної ініціативи не вбачає необхідності розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса, з повідомленням учасників справи, а тому доходить висновку про можливість призначити апеляційну скаргу до розгляду без повідомлення учасників справи згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Як вже зазначалось вище, 21.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстрой» (орендар) було укладено договір оренди майна №АИ0064.

За своєю правовою природою договір №АИ0064 від 21.06.2016р., є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 Цивільного кодексу України.

Статтями 762, 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору (ст.773 ЦК України).

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно ст.291 ГК України, договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу (ч.3 ст.291 ГК України).

У пункті 8.1 договору оренди сторони визначили підстави припинення дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що обома сторонами підписаний акт приймання-передачі контейнерів від 15.07.2016р. до договору №АИ0064 від 21.06.2016р., за змістом якого, зафіксовано факт повернення орендодавцю одного двадцяти футового морського контейнеру HLXU2178138 у належному та робочому стані, без явних дефектів та пошкоджень (а.с.25).

Посилання апелянта на вищевказаний акт як підтвердження факту передачі майна орендарю є безпідставним, оскільки зазначений акт, навпаки, підтверджує факт його повернення позивачу (орендодавцю).

Акт прийому передачі є первинним документом та відповідальність за правильність внесення відомостей несуть виключно сторони.

Акт приймання-передачі майна був підписаний обома сторонами без зауважень та заперечень, виправлення до вказаного акту сторонами не вносились.

Акту приймання передачі на підтвердження факту передання орендованого майна орендарю в іншу дату матеріали справи не містять.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для вилучення у ТОВ УКРСТРОЙ та передання ТОВ Зелений шлях двадцяти футового контейнеру HLXU2178138 правомірним та таким, що відповідає обставинам справи.

Щодо вимог позивача про стягнення неустойки у розмірі 71680,00 грн. за період з 10.11.2016р. по 24.03.2018р., суд апеляційної інстанції зазначає на таке.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи, що орендоване майно було повернуто орендарем 15.07.2016р. за актом приймання-передачі орендодавцю, то підстави для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 10.11.2016р. по 24.03.2018р. відсутні, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вказаної вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження, а відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018р. у даній справі повинно бути залишено без змін.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись статями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений шлях» м.Одеса на рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018 року у справі №905/995/18 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 25.07.2018 року у справі №905/995/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2018р.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3