ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.09.2018

Справа № 910/12667/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви

Національного банку України

до

1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М”;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська компанія “Гарант”

про

визнання правочинів недійсними, зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернувся Національний банк України (далі – НБУ, позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М” (далі - ТОВ “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М”, відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська компанія “Гарант” (далі - ТОВ “Колекторська компанія “Гарант”, відповідач-2) про визнання правочинів недійсними, зобов’язання вчинити певні дії.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява з додатками підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Із позову вбачається, що НБУ просить суд визнати недійсними 25 господарських договорів про відступлення права вимоги (цесії), укладених між ТОВ “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М” та ТОВ “Колекторська компанія “Гарант”, а саме:

1) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 035 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-893А від 09.10.2007 р. за вартістю 1 900,00 грн.;

2) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 052 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 20/КД-003П від 13.08.2007 р. за вартістю 7 400,00 грн.;

3) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 016 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-1010І від 26.09.2008 р. за вартістю 18 000,00 грн.;

4) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 039 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-598І від 19.06.2006 р. за вартістю 31 000,00 грн.;

5) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 040 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 11/19-30-52А від 11.12.2007 р. за вартістю 6 200,00 грн.;

6) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 008 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-995П від 18.07.2008 р. за вартістю 3 700,00 грн.;

7) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 002 від 02.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-399І від 04.07.2005 р. за вартістю 65 000,00 грн.;

8) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 028 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 16-32/07-А від 18.07.2007р. за вартістю 11 400,00 грн.;

9) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 026 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-834П від 19.06.2007 р. за вартістю 21 700,00 грн.;

10) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 029 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 11/01-128-КФ від 23.01.2008 р. за вартістю 4 200,00 грн.;

11) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 006 від 29.09.2015 р. за кредитним договором № 14/10-122 від 18.10.2005 р. за вартістю 31 000,00 грн.;

12) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 059 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 14/10-94 від 26.06.2007 р. за вартістю 100,00 грн.;

13) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 060 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 14/1-1-143 від 12.08.2008 р. за вартістю 100,00 грн.;

14) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 061 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 14/1-1-174 від 25.11.2008 р. за вартістю 100,00 грн.;

15) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 058 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 019-К08 від 22.04.2008 р. за вартістю 190 000,00 грн.;

16) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 038 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 10-ІВ.Ю від 27.08.2007 р. за вартістю 62 000,00 грн.;

17) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 057 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 11/02-157 від 11.12.2007 р. за вартістю 16 200,00 грн.;

18) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 022 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-10191І від 12.12.2008 р. за вартістю 45 000,00 грн.;

19) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 018 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-573І від 28.04.2006 р. за вартістю 100,00 грн.;

20) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 010 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-576І від 04.05.2006 р. за вартістю 100,00 грн.;

21) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 011 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-889А від 24.09.2007 р. за вартістю 2 600,00 грн.;

22) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 013 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 14/10-172 від 29.11.2007 р. за вартістю 86 000,00 грн.;

23) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 017 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-992П від 15.07.2008 р. за вартістю 4 600,00 грн.;

24) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 014 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-673І від 21.09.2006 р. за вартістю 14 300,00 грн.;

25) договір про відступлення права вимоги (цесії) № 015 від 30.09.2015 р. за кредитним договором № 27/10-883А від 11.09.2007 р. за вартістю 5 100,00 грн.

Також позивач просить зобов'язати ТОВ “Колекторська компанія “Гарант” повернути відповідачу-1 (ТОВ “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М”) документи, отримані за вказаними господарськими правочинами.

За змістом ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Проте, слід зазначити хоча вказаною нормою і встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, але суддя має право (і це не є його обов'язком) об'єднати такі однорідні позовні вимоги або повернути позивачу для їх роз'єднання (вказана позиція викладена Вищим господарсьим судом України у постановах від 18.07.2013 р. у справі № 905/2792/13, від 30.04.2013 р. у справі № 917/207/13-г).

У той же час, підставами даного позову є 25 окремих господарських правочинів про відступлення права вимоги, що становлять 25 самостійних предметів розгляду, кожен з яких має окреме коло доказів, тому суд вважає, що сумісний розгляд таких позовних вимог ускладнить вирішення спору та перешкодить повному та всебічному з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Доводи позивача про те, що об'єднання позовних вимог за вказаними 25 угодами буде доцільним та усуне можливість ухвалення суперечливих судових рішень, суд не приймає, оскільки сумісний розгляд таких позовних вимог призведе до утруднення вирішення спору, до неповного з'ясування фактичних обставин справи, неправильної оцінки доказів, поверхневого розгляду справи, що в результаті матиме наслідком скасування судового рішення судами вищих інстанцій.

Так, під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо правовідносин між сторонами не тільки за спірними договорами, але й іншими договорами, на які позивач посилається в обгрунтування позову (кредитними договорами, договорами застави, іпотеки, договором про передавання в управління непроданих активів від 29.11.2013 р. № 3960); підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачами кожного окремого договору відступлення права вимоги, відповідність їх (як додаткового договору) договору про передавання в управління непроданих активів від 29.11.2013 р. № 3960 (основному договору), а також приписам закону; підлягають встановленню обставини щодо відповідності умов 25 договорів відступлення права вимоги умовам 25 кредитних договорів, за якими здійснювалось відступлення вимоги, зокрема, і відповідності суми відступлених вимог за 25 договорами, дійсній вартості таких вимог, тобто фактично суду необхідно буде здійснити аналіз кожного окремого із 25 кредитних договорів (вимоги за якими відступались), а також їх забезпечувальних договорів (іпотеки, застави, тощо), права на які ТОВ “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М” також відступила ТОВ “Колекторська компанія “Гарант”.

Окремо судом має бути надана оцінка з точки зору правової природи відразу усіх зазначених у позові правочинів (у тому числі 25 договорів цесії, великої кількості кредитних та забезпечувальних договорів), а також встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність (відсутність) підстав для визнання кожного з 25 договорів відступлення права вимоги, недійсними.

Таким чином, оскільки сумісний розгляд позовних вимог з 25 окремих підстав значно затягне і утруднить розгляд справи та буде мати наслідком порушення завдань та строків господарського судочинства, суд вважає за необхідне повернути заявнику поданий позов. При цьому жодних перешкод у зверненні позивача до суду з окремими позовами про визнання кожного з договорів відступлення права вимоги недійсними судом не встановлено.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 173, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агенція Комплексного захисту Бізнесу “Дельта М”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська компанія “Гарант” про визнання правочинів недійсними, зобов’язання вчинити певні дії без розгляду.

Роз’яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя                                                                       Головіна К.І.