ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

03.10.2018м. ХарківСправа № 922/2434/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,
до Фізичної особи - підприємця Счисльонка Олександра Васильовича, м.Харків,
про стягнення 342437,52 грн.
за участю представників:

позивача - Грєнкова І.В. (довіреність № 8-21/42/2-18 від 04.01.2018);

відповідача - Коваленко Н.О. (ордер № 000005 від 28.09.2018, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 669 від 07.09.2012);

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада 03.09.2018 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Счисльонка Олександра Васильовича, м.Харків, про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 342437,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.09.2015 по 31.05.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою площею 0,2158 га (кадастровий номер :06:002:0032) по пр. Московському, 257 у м.Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2018 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2434/18 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 03.10.2018 об 11:00.

01.10.2018 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 922/2434/18, у зв'язку з тим, що позов у даній справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Клопотання відповідача обґрунтовано тим, що належна гр.Счисльонку О.В. нежитлова будівля літ. "Н-12" по пр.Московському, 257 в м.Харкові не використовується відповідачем у підприємницької діяльності, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду України по справі № 922/3204/17 є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У підготовчому засіданні 03.10.2018 представник відповідача підтримала клопотання про закриття провадження у справі у повному обсязі та на підтвердження викладених у ній обставин надала копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 27/18 від 17.04.2018; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 04.04.2018; копію висновку оцінювача про вартість земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128512378 від 21.06.2018; копію рішення Харківської міської ради 18 сесії 7 скликання від 21.02.2018 № 998/18 "Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам"; копію рішення Харківської міської ради 16 сесії 7 скликання від 08.11.2017 № 814/17 "Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам"; копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 44224778, 44215236, 44212437, 44203281 від 21.09.2015.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі не заперечував.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 342437,52 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.09.2015 по 31.05.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою площею 0,2158 га (кадастровий номер :06:002:0032) по пр. Московському, 257 у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі.

При цьому, з наданих відповідачем документів вбачається, що на земельній ділянці по пр. Московському, 257 в м. Харкові, орендна плата за яку на думку позивача безпідставно збережена, знаходиться нежитлова будівля літ. "Н-12", яка належить гр. Счисльонку О.В. як фізичній особі, а не як фізичній особі-підприємцю, та не використовується ним у підприємницькій діяльності.

Майнові права, а саме права користування всіма приміщеннями в цій будівлі, є внеском відповідача до статутного капіталу TOB "НДІ Кондиціонер" та використовуються в господарській діяльності цього підприємства.

Оскільки здійснення внеску до статутного капіталу товариства не є підприємницькою діяльністю, гр. Счисльонок О.В. у даному випадку не є суб'єктом господарювання. Крім того, між Харківською міською радою та Счисльонком О.В. не існує будь-яких господарських правовідносин, пов'язаних із підприємницькою діяльністю останнього.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду України по справі № 922/3204/17:

"21. Відповідно до статей 319 та 320 Цивільного кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності. Здавання в оренду власного нерухомого майна нежитлового призначення може здійснюватися фізичними особами яку межах підприємницької діяльності, так і поза нею. Відтак, фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов'язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування такою земельною ділянкою не свідчить про господарський характер відносин. Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 306/2004/ 15-ц.

22. Для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач мав довести суду факт здійснення фізичною особою-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку).

...24. Основним доводом господарського суду апеляційної інстанції при закритті провадження у справі зазначена та обставина, що ОСОБА_6 користувалася земельною ділянкою як фізична особа, а Радою неправомірно подано позов до ОСОБА_6 як до фізичної особи - підприємця.

25. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками господарського суду апеляційної інстанції про те, що належних доказів, що підтверджують використання спірної земельної ділянки відповідачем в комерційних цілях, суду позивачем не надано і що відповідач набула у спірних правовідносинах цивільних прав на користування земельною ділянкою, без якої існування будівлі та її використання є неможливим, як фізична особа - суб'єкт земельних відносин.

26. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства лише тому, що ОСОБА_6 з 29 червня 1998 року є фізичною особою-підприємцем. Належних доказів того, що ОСОБА_6 використовує земельну ділянку з комерційною метою як фізична особа - підприємець, суду позивачем не надано.

27. Відтак, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, про що правильно вказано апеляційним господарським судом та закрито у зв'язку з цим провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства."

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, які наведено у даній статті.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що спір між сторонами не пов'язаний з господарською діяльністю, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції загальних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України, ухвала про закриття провадження у справі може бути постановлена за результатами підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20, п. 2 ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання відповідача про закриття провадження у справі.Закрити провадження у справі № 922/2434/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2018.

Суддя Н.М. Кухар