РІШЕННЯ

01 жовтня 2018 року Справа №913/363/18

Провадження №16/913/363/18

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман Донецької області

до Державного підприємства Первомайськвугілля, м. Гірське Попаснянського району Луганської області

про стягнення 30250 грн

Суддя Шеліхіна Р.М.,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 30250 грн за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній від 28.02.2017 №48552202 у вагоні №68701523.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання без виклику сторін.

Від ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення до позовної заяви від 20.08.2018 №2007/-10/137, в яких позивач зазначає, що відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу. До пояснень позивач додає копію комерційного акту №482004/78, копії залізничних накладних №№48552202, 48615306 з відміткою про отримання вантажоодержувачем вантажу та копію протоколу ст.Покровськ від 06.03.2018, які судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Від ДП Первомайськвугілля через канцелярію суду надійшов відзив від 22.08.2018 №01/4-1-198, в якому відповідач заперечує проти позову з огляду на наступне.

Відповідач стверджує, що комерційний акт складений з порушенням пункту 10 правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, та його підписано особами, які не мають на це повноважень. Відповідач вважає, що тільки начальник станції ОСОБА_1, мав право підписувати комерційний акт, а робітники станції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають повноважень на підписання акту, тому він не є належним доказом у справі.

Від позивача надійшла відповідь на відзив від 07.09.2018 №2007-10/184, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, вкладених у відзиві та зазначає, що комерційний акт підписано начальником станції-Вакуленко Д.В., агентом комерційним ОСОБА_3, яка безпосередньо здійснювала зважування вагону та залученим для підпису робітником станції ОСОБА_2 Позивач вказує, що посада начальника вантажного району, по штатному розкладу не передбачена, а відповідно до п.10 правил складання актів у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання комерційного акту можуть залучатися також інші працівники.

До відповіді позивач додає документи в підтвердження відсутності в штатному розкладі посад начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) копії довідок від 03.07.2018 №185 та від 29.08.2018 №844.

Також в підтвердження повноваження осіб, які підписали комерційний акт, позивач додає посадову інструкцію агента комерційного, затверджену начальником структурного підрозділу Станція Покровськ регіональної філії Донецька залізниця 15.12.2017 за №235.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Зі станції відправлення Світланове Донецької залізниці 28 лютого 2018 року на станцію призначення Покровськ Донецької залізниці ДП Первомайськвугілля, (відповідачем) був відправлений вантаж вугілля камяне у двох вагонах по накладній від 28.02.2018 №48552202.

На станції призначення Покровськ Донецької залізниці 05.03.2018 було проведене комісійне перевантажування за ініціативою залізниці і встановлено, що у залізничній накладній, вказано масу нетто 69000 кг у вагоні №68701523, а фактично маса нетто склала 74150 кг, що більше даних, вказаних в накладній, на 5150 кг.

По даному факту складено комерційний акт від 05.03.2018 №482004/78.

За невірно зазначену у накладній масу вантажу позивач відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф у сумі 30250 грн, який просить стягнути на свою користь.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача, і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведені норми свідчать про те, що залізниця не зобовязана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення. В даному випадку залізниця перевірила масу вантажу в вагоні, відправленому відповідачем, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи, залізничними накладними від 28.02.2018 №48552202 та від 04.03.2018 №48615306, комерційним актом від 05.03.2018 №482004/78, актом загальної форми від 05.03.2018 №274, оперативним повідомленням,технічним паспортом засобу вимірювальної техніки №82, протоколом оперативної наради під головуванням начальника станції від 06.03.2018 належним чином підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості в залізничній накладній від 28.03.2018 №48552202 маси нетто у вагоні №68701523, а саме: вказано 69000 кг, тоді як фактично маса нетто складала 74150 кг, що було засвідчено комерційним актом від 05.03.2018 АА №010663/340.

Статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами. При цьому відправник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які виникли.

Таким чином, відповідач має нести відповідальність перед залізницею (позивачем) у вигляді штрафу розміром 5-кратної провізної плати за невірно вказану в залізничній накладній масу вантажу перед відправленням вагонів.

Провізна плата одного вагону дорівнює 6050 грн, сума штрафних санкцій 6050 грн. 00 коп. х 5 = 30250 грн. 00 коп. за вагон.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами у повному обсязі.

Доводи відповідача щодо того, що комерційний акт від 05.03.2018 №482004/78, підписаний неповноважними особами суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 10 правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до наданих суду посадової інструкції агента комерційного, підтверджено повноваження вказаних представників залізниці на проведення перевірки та засвідчення її результатів своїми підписами.

Відповідно до підпункту 5 п.2.2 посадової інструкції агента комерційного, затвердженої начальником структурного підрозділу Станція Покровськ регіональної філії Донецька залізниця 15.12.2017 за №235, агент комерційний здійснює видачу вантажів за вимогою вантажоодержувача або тих, що прибули з комерційними несправностями. Бере участь у підписанні комерційного акту у разі його оформлення.

Суд встановив, що комерційний акт 05.03.2018 №482004/78, підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Приймаючи до уваги те, що комерційний акт від 05.03.2018 №482004/78, підписаний з боку залізниці уповноваженими особами суд дійшов висновку, що складений залізницею комерційний акт є належним та допустимим доказом.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства Первомайськвугілля, 93292, м.Гірське Попаснянського району Луганської області, вул.Куйбишева, 21, ід. код 32320594 на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ід. код. 40075815, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 84404, м.Лиман Донецької області, вул. Привокзальна, 22, ід. код 40150216 штраф у сумі 30250 грн. 00 коп. та витрати на судовий збір у сумі 1762 грн, видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 01.10.2018.

Суддя Р. Шеліхіна