ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1511/18

За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "ПравдаТУТ"

про стягнення 66 186,39грн

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання М.Ф. Савчук

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №52/9-09 від 10.01.2018);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "ПравдаТУТ" (далі ТОВ "Інформаційне агентство "ПравдаТУТ") про стягнення 66186,39грн, а саме:

- 58197,73грн основного боргу за період з січня 2018 по березень 2018;

- 6490,40грн пеня за період з 11.02.2018 по 06.07.2018; з 11.03.2018 по 06.07.2018; 11.04.2018 по 06.07.2018;

- 574,71грн 3% річних за період з 11.02.2018 по 06.07.2018; з 11.03.2018 по 06.07.2018; з 11.04.2018 по 06.07.2018;

- 923,55грн інфляційні втрати за період з лютого 2018 по березень 2018; з березня 2018 по квітень 2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором надання телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування і експлуатації мереж ефірного телемовлення №34-18-2 від 01.01.2018 в частині своєчасної оплати за користування послугами.

Відповідач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "ПравдаТУТ" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.08.2018 підготовче судове засідання відкладено та призначено судове засідання на 06.09.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2018 між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «ПравдаТУТ» (замовник) укладено договір №34-18-2 (далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Предметом даного договору є надання виконавцем телекомунікаційних послуг у відповідності до ліцензії виконавця на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації мереж ефірного телемовлення (п.1.1 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору, виконавець приймає на себе зобовязання: надати замовнику телекомунікаційні послуги з мультиплексування та трансляції телевізійного сигналу в цифровому форматі стандарту DVB-Т; забезпечити безперебійну роботу технічних засобів; інформувати замовника про зміну тарифів на телекомунікаційні послуги, проведення планових ремонтних, профілактичних чи інших робіт, аварії на телекомунікаційних мережах, припинення діяльності з надання телекомунікаційних послуг, умови отримання або припинення надання послуг у випадку виникнення форс-мажорних обставин.

Згідно з п. 2.3 договору, замовник приймає на себе зобовязання, зокрема, своєчасно здійснювати розрахунки за надані телекомунікаційні послуги за рахунками, виставленими виконавцем.

Розгляд підсумків виконання наданих телекомунікаційних послуг і якісних показників технічних засобів проводиться щомісячно. Виконавець щомісячно, не пізніше 3-го числа, складає акт виконаних робіт, після чого направляє рахунок і акт виконаних робіт замовнику. Замовник у триденний строк після отримання рахунку і акту виконаних робіт, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує акт, скріплює печаткою і повертає виконавцю (п.п. 5.1, 5.2, 5.3 догвору).

Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від замовника в зазначений п. 5.4 строк, послуга вважається прийнятою замовником в обсязі, визначеному актом виконаних робіт, а сума, що зазначена в акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті.

Відповідно до п. 5.8 договору, щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час фактичних технічних засобів. До 10 числа наступного місяця замовник перераховує виконавцю повну вартість послуг наданих у поточному місяці.

Як передбачено п. 6.3 договору, за несвоєчасну оплату рахунку виконавця, у строки передбачені п. 5.8 договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення. Не узгоджені сторонами перерви в мовленні тривалістю понад 1 хвилину, що виникли за вини замовника, останній сплачує виконавцю за цінами згідно додатку №1 до договору.

Договір набирає чинності з 01.01.2018 і діє до 31.12.2018 включно, а в частині виникнення фінансових зобовязань по договору до їх повного виконання (п.9.1 договору).

Як вказує позивач, свої зобовязання за договором він виконав в повному обсязі, надавши відповідачу послуги за період з січня по березень 2018 року, однак відповідач порушив передбачені договором умови в частині своєчасної оплати отриманих послуг у вказаний період, у звязку з чим за останнім рахується заборгованість в сумі 58197,73грн.

Надання вказаних послуг підтверджується актами виконаних робіт (надання послуг), рахунками та доказами направлення вказаних рахунків та актів, копії яких долучено до матеріалів справи.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу претензію №309 від 14.03.2018, з проханням виконати умови договору та сплатити заборгованість, що виникла.

Однак, відповіді на претензію відповідачем не надано, заборгованість за договором не сплачено.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обовязку, яка встановлена чинним законодавством.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Як визначено спеціальними нормами, а саме ЗУ Про телекомунікації, згідно п. 5 ч. 1 ст. 33 якого споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Обов'язок своєчасної оплати отриманих телекомунікаційних послуг покладений на споживача цих послуг і пп. 6 п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 11.04.2012 року №295 (надалі - Правила).

Відповідно до п. 68 Правил розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або наступної оплати. Оператор, провайдер зобов'язаний пропонувати та надавати споживачам на їх вибір послуги (пакети послуг) на умовах, які передбачають попередню (авансову) та/або наступну оплату.

Відповідно до п. 72 Привал розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору.

У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5.8 договору, щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час фактичних технічних засобів. До 10 числа наступного місяця замовник перераховує виконавцю повну вартість послуг наданих у поточному місяці.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідачем не надано докази сплати заборгованості та зобовязання за договором не виконано, вимоги позивача про стягнення 58197,73грн основного боргу є обгунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розімір 6490,40грн за період з 11.02.2018 по 06.07.2018; з 11.03.2018 по 06.07.2018; 11.04.2018 по 06.07.2018.

Згідно зі ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 6.3 договору, за несвоєчасну оплату рахунку виконавця, у строки передбачені п. 5.8 договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Проте, суд зазначає, що позивачем не вірно визначено початкову дату розрахунку щодо нарахування пені за надані послуги у січні 2018 року та лютому 2018 року, враховуючи, що згідно договору (п. 5.8) останнім днем строку виконання зобовязання 10 число, яке у перелічених місяцях припадає на суботу та у відповідності до ст. 254 ЦК України, останній строк виконання зобов'язань у вказаних місяцях переноситься на понеділок 12 число, у зв'язку з чим прострочення виконання зобов'язань починається з 13 числа відповідних місяців.

Так, за розрахунком суду, розмір пені, що підлягає задоволенню становить 6414,37грн, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 76,03грн суд відмовляє.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 574,71грн за період з 11.02.2018 по 06.07.2018; з 11.03.2018 по 06.07.2018; з 11.04.2018 по 06.07.2018 та втрат від інфляції у розмірі 923,55грн за період з лютого 2018 по березень 2018; з березня 2018 по квітень 2018.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд зазначає, що позивачем не вірно визначено початкову дату розрахунку щодо нарахування 3% річних за надані послуги у січні 2018 року та лютому 2018 року, враховуючи, що згідно договору (п. 5.8) останнім днем строку виконання зобовязання 10 число, яке у перелічених місяцях припадає на суботу та у відповідності до ст. 254 ЦК України, останній строк виконання зобов'язань у вказаних місяцях переноситься на понеділок 12 число, у зв'язку з чим прострочення виконання зобов'язань починається з 13 числа відповідних місяців.

Так, за розрахунком суду, розмір 3% річних становить 567,80грн; вимоги про стягнення 6,91грн 3%річних заявлено необґрунтовано.

За розрахунком суду розмір інфляційних втрат складає 1009,07грн, проте суд не може виходити за межі заявлених вимог, а тому приймає до уваги розрахунок позивача та розглядає суму 923,55грн, яка підлягає задоволенню.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1759,79грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «ПравдаТУТ» (08132, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 39235296) на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10; ідентифікаційний код 01190043) в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кленова балка, 3; ідентифікаційний код 34926672) 58197,73грн основного боргу, 6414,37грн пені, 923,55грн збитків від інфляції, 567,80грн 3% річних, а також 1759,79грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 76,03грн пені та 6,91грн 3% річних в задоволенні позову відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 01.10.2018

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова