РІШЕННЯ

21 вересня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/494/18
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос"

пл. Перемоги (Ватутіна), 18-А, с. Пустоварівка, Сквирський район, Київська область, 09051,

до відповідача: Фермерського господарства "Дуболугівське"

вул. Московська, 34, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

юридична адреса: вул. К. Заслонова, 18, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про стягнення 173 670,00 грн.

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" подано позов до Фермерського господарства "Дуболугівське" про стягнення 137670,00 грн, з яких 46000,00 грн заборгованості за отриманий товар, 4600,00 грн штрафу, 10530,00 грн пені, 92 634,00 грн відсотків за користування товарним кредитом, 16100,00 грн інфляційних нарахувань, 3806,00 грн трьох відсотків річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі продажу №3671, укладеного 29.04.15 між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" та Фермерським господарством "Дуболугівське".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.18 справа №927/494/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 03.07.18 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

16.07.18 від позивача надішов до суду лист (від 12.07.18 №207), в якості додатку до якого надано витребувані судом ухвалою від 03.07.18 докази. Суд лист разом з копіями листа №490 від 15.12.15 та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань № залучив до матеріалів справи.

Відповідач у строк, встановлений судом в ухвалі від 03.07.18 письмового відзиву на позов та всі письмові докази не надіслав.

Як вбачається з матеріалів справи копія ухвали суду від 03.07.18, яка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на зазначену у позовній заяві адресу відповідача, а саме: вул. Московська, 34, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, повернулась 20.08.18 до суду неврученою адресату з відміткою відділення поштового звязку про причини повернення: за закінченням терміну зберігання. Судом сформовано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №, відповідно до відомостей якого, місцезнаходження юридичної особи - Фермерського господарства "Дуболугівське": вул. К. Заслонова, 18, м. Ніжин, 16600.

Враховуючи, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, адреса місцезнаходження відповідача інша, ніж зазначено в позовній заяві, копія ухвали суду від 03.07.18, була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на зазначену у реєстрі адресу відповідача, а саме: вул. К. Заслонова, 18, м. Ніжин, 16600, яка повернулась до суду неврученою адресату з відміткою відділення поштового звязку про причини повернення: інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення.

За змістом ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що ухвала суду надсилалася на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, та на адресу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які не збігаються, відповідачем не повідомлено суду іншої адреси, тому суд приходить до висновку, що відповідач відмовився від отримання поштового відправлення з ухвалою суду.

Відтак, в силу приписів вищезазначеної статті Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про вручення ухвали суду від 03.07.18 відповідачу, що свідчить про повідомлення відповідача належним чином про призначене судове засідання по розгляду справи по суті.

Відповідач відзив на позов не надав, а тому судом справа вирішується за наявними матеріалами на підставі ст.165 ч.9 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

29.04.15 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" (надалі - Продавець) та Фермерським господарством "Дуболугівське" (надалі - Покупець) укладений договір купівлі-продажу №3671 (далі за текстом - Договір) (а.с. 12), у відповідності з умовами пункту 1.1-1.2 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця насіння гібриду кукурудзи першого покоління:

-Яринин 176 СВ 3 фр. в кількості 50,0 мішків,

-Столичний 190 СВ 2 фр. в кількості 50,0 мішків,

-мішок паперовий 3-шаровий в кількості 100 штук (далі - товар), а Покупець прийняти та оплатити його. Загальна кількість поставки становить 100,0 мішків.

Вартість 1 (однієї) посівної одиниці гібриду Яринин 176 СВ 3 фр. без тари становить 377,92 грн без ПДВ 20 %; вартість 1 (однієї) посівної одиниці гібриду Столичний 190 СВ 2 фр. без тари становить 377,92 грн без ПДВ 20 %; вартість 1 мішка паперового становить 5,42 грн без ПДВ 20%.

Загальна вартість поставки становить 46 000,00 грн. (сорок шість тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ 20%-7 666,67 грн.

Відповідно до п.1.3. Договору, точна кількість, ціна та назва гібридів вказуються у накладній на відпуск товару.

Згідно з п.2.1. Продавець зобовязаний: - після підписання договору та попередньої оплати згідно рахунку-фактури в строк до 01 червня 2015 року, передати у власність Покупця названий у п. 1.1 договору товар із сертифікатом якості; - попередити Покупця про всі права третіх осіб на товар.

п.2.2. визначено, що Покупець зобовязаний прийняти товар від Продавця в строки й порядку, передбачені цим договором.

п.3.1.Договору передбачено, що здача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками Покупця і Продавця.

п.3.2. Договору визначено, що Товар вважається принятим за: кількістю місць - згідно з кількістю місць, визначених у накладній; - якістю - згідно із сертифікатом якості або іншим документом.

Згідно з п.3.3. Договору, датою передачі вважається дата одержання товару на складі Продавця.

Згідно з п.4.2. Договору право власності на товар переходить до Покупця з моменту приймання товару й оформлення документів, вказаних у п.3.2. даного договору.

У пункті 6.1. Договору зазначено, що оплата товару Покупцем здійснюється за ціною, вказаною в п.1.2. цього Договору шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця: 30% - до 31 червня 2015 року, 70% - до 01 листопада 2015 року.

п.9.1. Договору визначено, що даний договір набирає чинності в день підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань.

За змістом положень ст.193 Господарського кодексу, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Аналогічні положення наведено й у ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як установлено судом, правовідносини сторін у справі, яка розглядається, виникли з договору куплі - продажу.

Положеннями ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Обставини справи свідчать, що на виконання умов Договору №3671 від 29.04.15 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" за видатковою накладною №К-00000892 від 21 травня 2015 року (а.с. 13, 14) видало Фермерському господарству "Дуболугівське" обумовлену партію товару, а саме: насіння кукурудзи Яринин 176 СВ 3 фр. в кількості 50,0 мішків на суму 18 895,83 грн; насіння кукурудзи Столичний 190 СВ 2 фр. в кількості 50,0 мішків на суму 18 895,83 грн; мішок паперовий 3-шаровий в кількості 100 штук на суму 541,67 грн, загальна вартість товару склала 38 333,33 грн, всього із ПДВ - 46 000,00 грн. Зазначений товар було прийнято відповідачем на підставі довіреності №6 від 20.05.15, виданої на і'мя ОСОБА_1 на отримання від товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Колос" цінностей.

У відповідності до умов п.6.1. Договору, відповідач повинен був сплатити 13 800 грн - до 31 червня 2015 року, 32 200 грн - до 01 листопада 2015 року.

Відповідач у порушення умов договору розрахунок за товар не здійснив.

15.12.15 позивачем на адресу відповідача направлялись претензія про сплату заборгованості від 15.12.15 №489, лист про звірку взаєморозрахунків за вих. №490 від 15.12.15 з доданим до нього актом звірки взаєморозрахунків у двох примірниках, про що свідчать наявні в матеріалах справи описи вкладення до цінного листа та квитанції (а.с. 16- 17, 20-21). Однак направлені на адресу відповідача претензія та акт звірки взаєморозрахунків були залишені без відповіді та задоволення.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Загальний розмір заборгованості станом на 27.06.18 по Договору №3671 від 29.04.15, за розрахунком позивача становить 46 000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення основного боргу, у розмірі - 46 000 грн та виходив із того, що продавцем (позивачем) зобов'язання за Договором купівлі-продажу №3671 від 29.04.2015року виконано належним чином, здійснення господарської операції, за якою заявлено до стягнення заборгованість, підтверджується первинним документом, виконання цих зобов'язань прийнято покупцем належним чином, товар повністю не оплачено, строк виконання обов'язку покупця з повної оплати товару настав.

Згідно з п. 7.3. Договору, у разі прострочення строків оплати Товару відповідно до п.6.1. Договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% несплаченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за весь період до повного виконання своїх, зобов'язань. Строк нарахування штрафних санкцій не обмежуються строком, встановленим ч.б ст.232 ЦК України.

З посиланням на п. 7.3 Договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від несплаченої суми на загальну суму 4600 грн та 10 530,00 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за шість місяців.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від несплаченої суми на загальну суму 4600 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позивачем до стягнення пені, суд встановив наступне.

Згідно з п. 7.3. Договору, у разі прострочення строків оплати Товару відповідно до п.6.1. Договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% несплаченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за весь період до повного виконання своїх, зобов'язань. Строк нарахування штрафних санкцій не обмежуються строком, встановленим ч.б ст.232 ЦК України.

На підставі вказаних правових норм та пункту договору, позивач за періоди з 01.07.15 по 31.12.15 (6 місяців) при простроченні сплати - 13 800,00 грн, з 01.11.15 по 30.04.15 - при простроченні сплати - 32 200,00 грн нарахував відповідачу пеню в сумі 10 530,85 грн. Суд, перевіривши правильність нарахування позивачем пені, встановив, поданий позивачем розрахунок пені є обгрунтованим. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 10 530,85 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 7.4. Договору також передбачено, що Продавець має право, а Покупець погоджується з тим, що відповідно до вимог ст. 536, п.5 ст.694 ЦК України у разі порушення Покупцем строків оплати вказаних в Договорі, Товар вважається проданим: на умовах товарного кредиту. В такому разі Покупець сплачує Продавцю відсотки за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) за період від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати у розмірі 0,2% в день від вартості переданого, але неоплаченого товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В даному випадку, беручи до уваги те, що відповідач своєчасно не оплатив переданий у його власність товар, допускав у зв'язку з цим прострочення платежів понад терміни, встановлені у п. 6.2 Договору №3671 купівлі-продажу від 29.04.15, суд вважає, що товар, переданий згідно з видатковою накладною №К-00000892 від 21.05.15, були передані відповідачу на умовах товарного кредиту із сплатою відсотків за користування товарним кредитом, а тому вимога позивача про стягнення з Фермерського господарства "Дуболугівське" відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 92 634,00 грн є обґрунтованою, підтвердженою наявними в матеріалах справи документами та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 01.07.15 по 31.10.15 у розмірі 139,51 грн, з 01.11.15 по 27.06.18 у розмірі 3667,40 грн, що у загальному розмірі складає 3806,91 грн, а також інфляційні нарахування за період з листопада 2015 - по травень 2018 року у розмірі 16 100,00 грн, що позивач обґрунтовує наявними у матеріалах справи розрахунками. (а.с. 6).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період прострочення платежу з 01.07.15 по 31.10.15 у розмірі 139,51 грн, з 01.11.15 по 27.06.18 у розмірі 3667,40 грн, що у загальному розмірі складає 3806,91 грн, а також інфляційні нарахування за період з листопада 2015 - по травень 2018 року у розмірі 16 100,00 грн та виходячи з норм чинного законодавства, погоджується з останнім та вважає обґрунтованим стягнення з відповідача 3806,91 грн - 3% річних та інфляційних нарахувань в сумі 16 100 грн.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фермерського господарства "Дуболугівське" (вул. Московська, 34, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, юридична адреса: вул. К. Заслонова, 18, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" (пл. Перемоги (Ватутіна), 18-А, с. Пустоварівка, Сквирський район, Київська область, 09051, , р/р 62284 в АТ "Прокредит Банк", МФО 320984) 46 000 грн 00 коп основного боргу, 4600 грн 00 коп штрафу, 10530 грн 00 коп пені, 92 634 грн 00 коп відсотків за користування товарним кредитом, 16 100 грн 00 коп інфляційних нарахувань, 3806 грн 00 коп трьох відсотків річних та 2605 грн 05 коп судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/