ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2018 р. Cправа № 910/4776/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Національного банку України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кумсервіс» (вул. Пушкіна, буд. 11, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 182438,11 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою №18-0016/20998 від 13.04.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кумсервіс» грошових коштів в сумі 182 438,11 грн., з яких: 56 031,11 грн. - сума невідпрацьованого авансу; 20 239,16 грн. - плата за користування коштами; 23 747,99 грн. - пеня; 82 419,85 грн. - штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 № 910/4776/18 позовну заяву Національного банку України направлено за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.06.2018за вказаним позовом відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.07.2018.

Ухвалою суду від 03.07.2018. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.08.2018.

Ухвалою суду від 21.08.2018 відкладено підготовче засідання на 04.09.2018.

04.09.2018 до суду надійшли уточнення до позовних вимог № 18-0016/46643 від 28.08.2018 за підписом представника позивача за довіреністю ОСОБА_1, в яких останній просить суд стягнути з відповідача 182 438,11 грн., де: 56 031,11 грн. - борг; 20 239,16 грн. - плата за користування чужими коштами; 23 747,99 грн. - пеня; 82 419,85 грн. - штраф.

Судом розцінено вказані уточнення позовних вимог як зміну предмету позову в частині стягнення 56 031,11 грн. боргу та прийнято до розгляду .

Ухвалою суду від 04.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 03.10.2018.

На визначену судом дату представник позивача не зявився. У клопотанні №б/н від 03.10.2018 представник позивача просить провести судове засіданні 03.10.2018 без його участі.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався, визначених ухвалами суду не подав. Ухвали суду, направлені на адресу відповідача, повернуті до суду відділенням поштового зв'язку з написом наступного змісту: «за закінченням терміну зберігання».

При цьому суд зважає на положення ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статтей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 03.10.2018 прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на наступне. Так, в межах укладеного між ОСОБА_2 Договору №К-6867 Відповідач зобовязався в межах твердої договірної ціни надати власними силами та засобами у строки, обумовлені в Договорі, послуги з поточного ремонту в обсягах, передбачених кошторисною документацією. Строк надання послуг, визначений п. 2.1. Договору, становить 115 календарних днів з дати підписання Договору уповноваженими особами Сторін.

З урахуванням тимчасового припинення надання послуг за Договором, Відповідач фактично повинен був закінчити надання послуг з поточного ремонту у строк до 05.07.2017.

На виконання зобовязань за Договором Позивачем перераховано Відповідачу авансовий платіж в розмірі 30% від загальної вартості послуг за Договором, а саме 164 839,69 грн.

Водночас, Відповідачем у визначений строк не надано Позивачу послуги в повному обсязі, у звязку з чим на адресу Відповідача направлено претензію з вимогою приступити до виконання зобовязань за Договором. У відповідь на адресовану претензію Відповідачем повідомлено Позивача про те, що виконання Договору можливе при умові погодження ОСОБА_2 скоригованого кошторису.

В подальшому на адресу Відповідача направлено повторну вимогу негайно приступити до виконання зобовязань за Договором, або не пізніше 31.12.2017 повернути невідпрацьований аванс у розмірі 56 031,11 грн, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Незважаючи на вимоги законодавства щодо обовязковості виконання зобовязань, та те, що 31.12.2017 по Договору закінчився строк його дії, до цього часу Відповідачем не вчинено жодних дій щодо повного виконання зобовязань по Договору, що стало підставою звернення з позовом до суду та нарахування штрафних санкцій, обумовлених Договором.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом, 13.10.2016 між Національним банком України (Позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кумсервіс» (Відповідач, Виконавець) укладено Договір № К-6967 (Договір), згідно з предметом якого Виконавець зобовязується в межах твердої договірної ціни (Додаток 1 до цього Договору) надати на свій ризик власними силами та засобами у строки, обумовлені у цьому Договору, послуги з поточного ремонту покрівлі корпусу 2 Центрального сховища (дільниця знищення цінностей) Національного банку України по вул. Пухівській, 7а у м. Києві (далі послуги) в обсягах, передбачених кошторисною документацією, на підставі якої складено локальний кошторис (Додаток 2 до цього Договору), з дотриманням діючих будівельних норм і правил, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити ці послуги.

Строк надання послуг в повному обсязі становить 115 календарних днів з дати підписання цього Договору уповноваженими особами Сторін. (п. 2.1. Договору)

Надання послуг за Договором здійснюється відповідно до календарного графіку (Додаток 3 до цього Договору). (п. 2.2. Договору)

У разі настання тривалого погіршення погодних умов, надання послуг за Договором може призупинитися, що фіксується актом про призупинення надання послуг з несприятливими погодними умовами, та відновлюватися з настання сприятливих погодних умов, що фіксується актом продовження надання послуг, які підписуються ОСОБА_2. У такому випадку Сторони вносять зміни до календарного графіку (Додаток 3 до цього Договору). Строк призупинення надання послуг за Договором через тривале погіршення погодних умов не враховується до строку надання послуг у повному обсязі, визначеному в пункту 2.1. цього Договору. (п. 2.3. Договору)

Приймання-передавання наданих послуг здійснюється щомісячно та оформлюється Актами приймання виконаних будівельних робіт та формою №КБ-2В та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3, складеними згідно з актами №КБ-2В. (п.2.4. Договору)

Загальна вартість послуг за цим Договором становить 549 465,64 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 91 577,61 грн відповідно до обсягів, передбачених локальним кошторисом. (п. 3.1. Договору)

Замовник протягом 10 робочих днів з дати підписання уповноваженими особами Сторін Договору перераховує Виконавцю аванс у розмірі 30% від загальної вартості послуг за цим Договором. Погашення авансу здійснюється під час щомісячної оплати за фактично надані послуги шляхом вирахування із суми вартості наданих послуг за відповідний місяць (за актом) частини суми авансу в розмірі 30%. (п. 4.1. Договору)

Замовник щомісяця здійснює оплату за фактично надані послуги протягом 10 робочих днів з дати підписання ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2В та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3, складеними згідно з актами №КБ-2в. (п. 4.3. Договору)

У разі порушення строків надання послуг з вини Виконавця, він сплачує на вимогу Замовника пеню протягом десяти робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг за кожний день прострочення до дня фактичного виконання зобовязань. (п. 7.2. Договору)

У разі відмови Виконавцем в односторонньому порядку виконувати підписаний уповноваженими особами Сторін Договір він сплачує Замовнику штраф у розмірі 15% від загальної вартості Договору протягом трьох робочих днів з дати повідомлення про таку відмову. (п. 9.5. Договору )

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін і діє до 31 грудня 2017 року. В частині гарантійних зобовязань Договір діє до закінчення строку гарантійних зобовязань. У разі невиконання умов цього Договору в установлений термін він діє до повного виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань, що не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання взятих на себе зобовязань за цим Договором. (п.п. 13.1.-13.3. Договору)

Додатками №№ 1, 2, 3 до Договору ОСОБА_2 узгоджено договірну ціну, локальний кошторис та календарний графік надання послуг на поточний ремонт покрівлі корпусу 2 Центрального сховища (дільниця знищення цінностей) Національного банку.

Як свідчать матеріали справи, Позивачем, на виконання п. 4.1. Договору, за меморіальним ордером № НОМЕР_1 від 27.10.2016 перераховано на рахунок Відповідача аванс а розмірі 164 839,69 грн.

30.11.2016 Сторони підписали ОСОБА_2 приймання виконаних робіт за листопад 2016 року та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року, відповідно до яких вартість будівельних робіт у листопаді 2016 року становить 268 637,82 грн. Відраховано аванс 30% від вартості по побудові з врахуванням ресурсів сплачених Замовником в розмірі 80 519,35 грн. Всього до сплати підлягала сума в розмірі 188 046,47 грн.

26.12.2016 Сторони підписали ОСОБА_2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року, відповідно до яких вартість будівельних робіт у грудні 2016 року становить 93 958,81 грн. Відраховано аванс 30% від вартості по побудові з врахуванням ресурсів сплачених Замовником в розмірі 28 217,23 грн. Всього до сплати підлягала сума в розмірі 65 471,58 грн.

Розрахунки за надані послуги Позивачем проведено в повному обсязі, в підтвердження чого останнім надано меморіальні ордера № від 06.12.2016 та № НОМЕР_2 від 27.12.2016.

17.12.2016 ОСОБА_2 складено та підписано ОСОБА_2 про призупинення надання послуг за Договором, за яким, у звязку з тривалим погіршенням погодних умов з 18.12.2016 призупиняється надання послуг до настання сприятливих погодних умов.

16.05.2017 ОСОБА_2 складено та підписано ОСОБА_2 про продовження надання послуг за Договором , за яким, у звязку з настанням сприятливих погодних умов з 17 травня 2017 року надання послуг відновлюється.

За твердженням Позивача, Відповідачем не надано послуги в повному обсязі в обумовлений Договором строк.

В претензії за вихідним номером 61-0015/62501 від 11.09.2017 Позивач вимагав у Відповідача негайно приступити до виконання зобовязань за Договором, надати послуги у повному обсязі згідно з умовами Договору та сплатити пеню згідно п. 7.2. Договору, розраховану станом на 31.08.2017 в розмірі 7419,65 грн.

У відповіді на претензію за вихідним номером 16-11 від 16.11.2017 Відповідач повідомив про неможливість надання послуг по причині порушення технологічних карт виробництва робіт, а також рекомендацій виробників будівельних матеріалів. Зазначив про направлення Позивачу проекту скоригованого кошторису, де враховані необхідні додаткові роботи для виконання основних робіт по Договору та виключені роботи, в яких немає необхідності. Наголосив на тому, що Позивачем залишено його пропозиції без розгляду, що унеможливлює виконання Договору.

В претензії за вихідним номером 61-0015/85443 від 20.12.2017 Позивач вимагав негайно приступити до виконання зобовязань за Договором, надати послуги у повному обсязі згідно з умовами Договору. Ставив умову, у разі, якщо Відповідач не приступить до виконання зобовязань за Договором в строк до 31.12.2017, перерахувати кошти в розмірі отриманого авансу з урахуванням наданих послуг 56 031,11 та здійснити оплату за користування цими коштами в сумі 16 877,29, протягом трьох робочих днів з дати отримання цього листа.

Як вказує позивач, і матеріали справи не містять протилежного, Відповідачем не надано відповіді на зазначену претензію, послуги за Договором не виконані, авансу не повернуто.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Згідно ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що розмір боргу Відповідача, який складає суму невідпрацьованого авансового платежу Позивача в розмірі 56 031,11 грн, підтверджений належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Відповідачем, на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість зазначеної вимоги.

Поряд з цим, за порушення Відповідачем взятих на себе зобов'язань, Позивачем заявлено до стягнення 23 747,99 грн. пені та 82 419,85 грн штрафу.

Згідно з вимогами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із п.3 ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 4 ст. 231 ГК України закріплено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно п. 7.2. Договору у разі порушення строків надання послуг з вини Виконавця, він сплачує на вимогу Заявника пеню протягом десяти робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг за кожний день прострочення до дня фактичного виконання зобовязань.

Відповідно до п. 9.5 Договору у разі відмови Виконавцем в односторонньому порядку виконувати підписаний уповноваженими особами Сторін Договір він сплачує Замовнику штраф у розмірі 15% від загальної вартості Договору протягом трьох робочих днів з дати повідомлення про таку відмову.

Як свідчить зміст зазначеного пункту Договору, ОСОБА_2 встановлено штрафну санкцію у відсотковому відношенні до загальної суми зобов'язання (загальна вартість Договору) незалежно від ступеня його виконання, що не суперечить положенням п. 4 ст. 231 ГК України.

З урахуванням тимчасового припинення надання послуг за Договором, Відповідач зобовязаний був надати послуги з поточного ремонту в обсягах, передбачених кошторисною документацією в строк до 05.07.2017 включно.

При цьому суд зважає, що ОСОБА_2 не погоджено будь яких інших умов відтермінування строків виконання ремонтних робіт.

Як встановлено судом, зобовязання за Договором по наданню послуг з поточного ремонту Відповідачем не виконано в повному обсязі. У відповіді на претензію Позивача останній повідомив про неможливість надання таких послуг.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені та штрафу є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 06.07.2017 по 31.12.2017 в розмірі 23 747,99 грн, виявив помилку в бік завищення, оскільки за визначений в розрахунку період розмір пені, за розрахунком суду, складає 23 747,98 грн.

З огляду на наведене вимога позивача про стягнення 23 747,99 грн пені підлягає задоволенню в сумі 23 747,98 грн.

При перевірці вимоги про стягнення штрафу в розмірі 82 419,85 грн за відмову від виконання Договору, суд дійшов висновку про його арифметичну правильність, з огляду на що зазначена вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також Позивач, посилаючись на п.9.2. Договору, заявляє до стягнення 20 239,16 грн оплати за користування коштами.

Розглядаючи зазначену вимогу суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9.2. Договору Виконавець у разі розірвання цього Договору за згодою Сторін, за рішенням суду або у випадках, передбачених п.п. 5.2.3, 5.4.3. та 8.4. цього Договору зобовязаний протягом трьох робочих днів з дати розірвання Договору або набрання чинності рішення суду про розірвання цього Договору повернути Заявникові кошти в сумі отриманого авансу з урахуванням сум наданих послуг, які підтверджені Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3, що складена згідно з ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, підписаними уповноваженими особами Сторін, та здійснити оплату за користування цими коштами в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми авансу за кожний день з дати їх отримання на свій розрахунковий рахунок до дня повернення цих коштів у повному обсязі на розрахунковий рахунок Замовника.

За змістом п. 5.2.3. Договору у разі невиконання або неналежного виконання Замовником зобовязань за цим Договором, Виконавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір, письмово повідомивши про це Замовника у строк не менше ніж за 20 календарних днів до дати фактичного розірвання Договору.

Аналогічним правом наділений Замовник відповідно до п. 5.4.3. Договору.

Відповідно до п. 8.4. Договору у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. ОСОБА_2 договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. ОСОБА_2 договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.

В листуванні Сторін, що міститься в матеріалах справи, не йдеться мова про розірвання Договору. Навпаки, в претензіях, адресованих Відповідачу, Позивач наполягав на виконанні останнім взятих на себе за Договором.

Будь яких інших претензій, листів чи повідомлень Відповідача про сам факт розірвання Договору, Позивачем суду надано не було.

За таких обставин, вимога Позивача про стягнення плати за користування коштами, встановлену п. 9.2. Договору, є необґрунтованою та безпідставною, з огляду на що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрат по сплаті судового збору в сумі 2 432,98 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, .226 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кумсервіс» (вул. Пушкіна, буд. 11, м. Вінниця, 21000, ) на користь Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ) 56 031 (пятдесят шість тисяч тридцять одну) грн 11 коп. боргу; 23 747 (двадцять три тисячі сімсот сорок сім) грн 98 коп.- пені; 82 419 (вісімдесят дві тисячі чотириста девятнадцять) грн 85 коп. штрафу та 2 432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) грн 98 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 10 жовтня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601)

3 - відповідачу (вул. Пушкіна, буд. 11, м. Вінниця, 21000)