ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/943/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (м. Чернівці)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (Харківська обл., м. Первомайський)
про та за зустрічним позовом до про стягнення 105508,44 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (Харківська обл., м. Первомайський) Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (м. Чернівці) розірвання договору поставки,
за участю представників:

позивача за первісним позовом - не з'явився,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1 (довіреність від 30.05.2018),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" надало до Господарського суду Харківської області позовну заяву до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика", про стягнення з відповідача суми основного боргу за договором поставки №05-05/16 від 20.05.2016 у розмірі 60335,90 грн, пені 0,08% - 8736,63 грн, 3% річних - 3936,51 грн, штрафу 20% вартості товару - 32499,40 грн, а всього 105508,44 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2018 (суддя Тацій О.В.) позовну заяву ТОВ "Букстар" залишено без руху та установлено йому 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали суду.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/943/18.

Ухвалою суду від 07.06.2018 було продовжено відповідачу процесуальний строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви до 04.06.2018.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №05-05/16 від 20.05.2016.

Також, відповідач надав зустрічну позовну заяву, в якій просить розірвати договір поставки №05-05/16 від 20.05.2016, укладений між сторонами.

Ухвалою суду від 14.06.2018 було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика" для спільного розгляду з первісним позовом.

Цією ж ухвалою вирішено розгляд справи №922/943/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд зустрічного позову призначений разом з первісним у підготовчому засіданні на 03.07.2018 о 12:15 год.

14.06.2018 позивачем за первісним позовом до суду надано відповідь на відзив ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика" та пояснення до зустрічної позовної заяви.

27.06.2018 відповідач за первісним позовом надав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву ТОВ "Букстар" про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 02.07.2018 та розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №922/943/18 для розгляду цієї справи визначено суддю Ольшанченко В.І.

03.07.2018 ухвалою суду було повідомлено сторін про повторне проведення підготовчого провадження, у зв'язку зі зміною складу суду, на підставі п. 14 ст. 32 ГПК України.

09.07.2018 відповідач за первісним позовом надав клопотання про застосування строків позовної давності по цій справі, в якому просить застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в один рік щодо стягнення пені та штрафу, яке суд вважає за необхідне вирішити при винесенні рішення.

18.07.2018 позивач за первісним позовом надав заяву про зміну підстави позову, в якій просить суд вважати підставою позову укладений між сторонами договір №12-03/14 від 05.03.2014 р. та видаткову накладну №482/16 від 13.05.2016 р. замість договору №05-05/16 від 20.05.2016 р. та видаткових накладних №486/16 від 13.05.2016 та №533/16 від 20.05.2016 р., посилаючись на помилку при виготовленні тексту позовної заяви.

Розглянувши цю заяву, суд протокольною ухвалою прийняв її у наданій редакції.

30.07.2018 відповідач за первісним позовом надав відзив на заяву про зміну підстави позову.

Також, відповідач за первісним позовом надав заяву про застосування строків позовної давності по цій справі, в якій просить застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в шість місяців до позовних вимог позивача - ТОВ "Букстар" в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 8736,63 грн і штрафу у розмірі 32499,40 грн, яку суд вважає за необхідне вирішити після надання відповідачем за первісним позовом доказів відправлення даної заяви позивачу за первісним позовом, при винесенні рішення.

Крім того, відповідач за первісним позовом надав заяву про зміну підстав зустрічної позовної заяви, в якій просить суд розірвати договір поставки №12-03/14 від 05.03.2014, укладений між сторонами, яка була відхилена 06.08.2018 протокольною ухвалою, оскільки згідно з ст. 46 ГПК України не допускається одночасна зміна підстав та предмету позову.

06.08.2018 позивач за первісним позовом надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача за первісним позовом основну заборгованість в сумі 60335,90 грн, пеню - 8736,63 грн, 3% річних - 3936,51 грн, 20% штрафу - 32499,40 грн та інфляційні втрати - 15463,92 грн, а всього 120922,59 грн.

Вказана заява про збільшення розміру позовних вимог була відхилена протокольною ухвалою від 06.08.2018, оскільки позивач за первісним позовом не збільшив розмір позовних вимог, а доповнив позовні вимоги ще однією позовною вимогою.

09.08.2018 відповідач за первісним позовом надав заяву про застосування строків позовної давності по цій справі, в якій просить застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в шість місяців до позовних вимог позивача - ТОВ "Букстар" в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 8736,63 грн і штрафу у розмірі 32499,40 грн, яку суд вважає за необхідне вирішити при винесенні рішення.

Ухвалою суду від 13.08.2018 було повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.09.2018 о 12:00 год.

Позивач за первісним позовом надав заяву про розгляд справи без участі його представника, яка задоволена протокольною ухвалою від 11.09.2018.

Також, позивач за первісним позовом заяву про долучення копії товарно-транспортної накладної №45 від 13.05.2016.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні проти первісного позову заперечує, заяву про застосування строків позовної давності та зустрічний позов підтримує.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, суд встановив наступне.

05.03.2014 між сторонами був укладений договір поставки №12-03/14 (надалі - договір), за яким продавець (позивач за первісним позовом) зобов'язується передати у власність покупця пряжу та нитки в асортименті (далі-товар), а покупець (відповідач за первісним позовом) - прийняти та оплатити його.

Відповідно до п. 1.2 договору вартість товару визначається згідно рахунків та/або видаткових накладних.

Згідно з п. 4.2 вказаного договору продавець зобов'язується передати товар у власність покупця не пізніше 15 банківських днів з дня отримання оплати та/або заявки від покупця.

Пунктом 8.1 договору сторони визначили, що оплата товарів покупцем за поставлений товар проводиться на протязі 15 календарних днів з дня поставки згідно видаткових накладних, рахунків та інших супровідних документів.

Позивач за первісним позовом поставив відповідачу (ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика") товар на суму 75335,90 грн, а відповідач прийняв його без зауважень по кількості та якості, що підтверджується копіями видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн та товарно-транспортної накладної №45 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідач за первісним позовом частково оплатив поставлений позивачем за первісним позовом товар на загальну суму 15000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача за первісним позовом.

Таким чином, заборгованість відповідача за первісним позовом по оплаті отриманого товару за договором поставки №12-03/14 від 05.03.2014 згідно накладної №482/16 від 13.05.2016 становить 60335,90 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про часткову відмову у задоволенні первісного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивачем за первісним позовом було здійснено поставку товару, передбаченого умовами договору, що підтверджується наданими в матеріали справи видатковою та товарно-транспортною накладними.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, підписання відповідачем за первісним позовом видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за поставлений позивачем за первісним позовом товар.

З наданих позивачем за первісним позовом доказів вбачається, що він взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснивши поставку товару відповідачу за первісним позовом згідно видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн, а відповідач за первісним позовом в обумовлений строк не оплатив повністю поставлений товар та має перед позивачем за первісним позовом заборгованість з оплати останнього в загальній сумі 60335,90 грн.

Посилання представника відповідача за первісним позовом на відсутність у видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016 посилання на договір поставки, як на підставу бездоговірної поставки, суд вважає безпідставними та надуманими, оскільки в цей час діяв договір поставки №12-03/14 від 05.03.2014, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання представника відповідача за первісним позовом на відсутність довіреностей на ТМЦ, як на відсутність доказів отримання відповідачем за первісним позовом товару від позивача за первісним позовом по видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016, є безпідставними, оскільки: по-перше, отримання відповідачем за первісним позовом товару по видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн підтверджується також і товарно-транспортною накладною №45 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн; по-друге, наказ Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996 "Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за №293/1318 (із змінами) втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України №987 від 30.09.2014 "Про внесення зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99 та від 24 березня 2000 року №61", ще з 01.01.2015.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості за отриманий товар згідно видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 за договором поставки №12-03/14 від 05.03.2014 в сумі 60335,90 грн обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 10.1 договору сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати вартості товару у строк, визначений п. 8.1 договору, боржник покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,08% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 10.2 договору за відмову від сплати вартості товару, покупець сплачує штраф у розмірі 20% вартості товару.

Позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом пеню за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 в сумі 8736,63 грн та 20% штрафу в сумі 32499,40 грн.

Однак з дня настання строку виконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов'язань за договором відповідно до п. 8.1 договору прострочення платежу має розраховувати наступним чином: 13.05.2016 + 15 днів, тобто на 16 день настає прострочення платежу, а позивач нараховує пеню з січня 2017 року без урахування положень ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 258 ЦК України.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення штрафних санкцій (штрафу, пені) застосовується скорочений строк позовної давності в один рік.

Судом встановлено, що позов подано у квітні 2018 року з порушенням строків позовної давності щодо стягнення штрафу та пені.

Позивач за первісним позовом не надав суду доказів наявності обєктивних обставин, що зумовили пропуск ним строку позовної давності та заяви про поновлення строку позовної давності по стягненню пені та штрафу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У клопотанні про застосування строків позовної давності по цій справі відповідач за первісним позовом просить суд застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в один рік щодо стягнення пені та штрафу.

Також відповідач за первісним позовом просить суд застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в шість місяців до позовних вимог позивача - ТОВ "Букстар" в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 8736,63 грн і штрафу у розмірі 32499,40 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за первісним позовом пені за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 в сумі 8736,63 грн та 20% штрафу в сумі 32499,40 грн не підлягаючими задоволенню в повному обсязі у звязку зі спливом строку позовної давності.

Окрім того, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом 3% річних за період з 28.05.2016 по 28.02.2018 в сумі 3936,51 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилання відповідача за первісним позовом у відзиві на позов на те, що нарахування 3% річних є незаконним і необґрунтованим, тому що таке взагалі не передбачено у договорі, суд вважає помилковими, оскільки виходячи з положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді 3% річних та інфляційного нарахування на суму боргу - це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у звязку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Відповідач за первісним позовом не надав суду доказів сплати 3% річних або будь-яких заперечень щодо їх розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 28.05.2016 по 28.02.2018 в сумі 3936,51 грн обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню повністю.

Розглянувши зустрічний позов, суд встановив наступне.

Позивач за зустрічним позовом (ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика") обґрунтовує вимогу розірвати договір поставки №05-05/16 від 20.05.2016 істотним порушенням умов договору у вигляді поставки продавцем неякісної продукції, що призвело до збитків.

Як свідчать матеріали справи, позивач за зустрічним позовом прийняв товар без будь-яких зауважень та розпорядився ним.

Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що товар був неякісним, суд вважає недоведеними та документально не підтвердженими, оскільки позивач за зустрічним позовом не надав суду акт приймання товару по якості, доказів відправки або вручення відповідачу за зустрічним позовом акту приймання товару по якості. Також, позивач за зустрічним позовом не надав акт про невідповідність якості товару та доказів його отримання відповідачем за зустрічним позовом, не надав суду акт виявлених недоліків товару, виклику представника продавця (відповідача за зустрічним позовом) для складання акту виявлених недоліків товару, або доказів отримання продавцем акту виявлених недоліків товару чи будь-якого іншого документу, в якому б зазначалось про поставку неякісного товару чи не прийняття товару через відсутність документів, підтверджуючих належну якість товару, наданих чи надісланих постачальнику у гарантійний строк 6 місяців після поставки.

Посилання представника позивача за зустрічним позовом на повернення його контрагентами товару, який нібито було отримано ним від відповідача за зустрічним позовом, суд вважає безпідставними, оскільки позивач за зустрічним позовом не надав доказів ідентифікації цього товару, тобто того, що цей товар є товаром відповідача за зустрічним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд вважає зустрічний позов необґрунтованим, недоведеним та не підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за первісним позовом, належить стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а судовий збір, сплачений за зустрічним позовом, належить покласти на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 73-74, 76-80, 123, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

У первісному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) заборгованість за отриманий товар згідно видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 за договором поставки №12-03/14 від 05.03.2014 в сумі 60335,90 грн, 3% річних в сумі 3936,51 грн та судовий збір в сумі 1073,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 21.09.2018 р.

Суддя ОСОБА_2