РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2018Справа № 910/10200/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Комплекс"

про стягнення 21 948,78 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Комплекс" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 21 948, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не відшкодував завдані працівником збитки у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.07.2016.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10200/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.08.2018 відповідач подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що позивач не надав документ, що підтверджує право власності автомобіля марки "Mercedes-Benz" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) відповідачу. Крім того зазначив, що вказаний автомобіль знаходився у нього в тимчасовому користуванні на підставі договору оренди транспортного засобу № 1002/16 від 10.02.2016.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, 13.07.2016 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на розв'язці Наддніпрянського шосе під мостом Патона на бульвар Дружби Народів у місті Києві, автомобіль марки "Subaru Forester" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 95886066 одинадцятої роти другого батальйону Управління патрульної поліції Національної поліції у м. Києві.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля марки "Mercedes-Benz" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) гр. ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2016. Крім того, Печерським районним судом м. Києва встановлено, що винна особа - ОСОБА_1 працює водієм сміттєвоза у ТОВ «Єко-Комплекс».

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Subaru Forester» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5759703, укладеного з приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп" зі строком дії з 10.11.2015 по 09.11.2016.

Згідно звіту № 5574/4 від 01.08.2016, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» розмір матеріального збитку автомобіля марки "Subaru Forester" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) в результаті пошкодження у вказаній дорожньо-транспортній пригоді складає 20 648, 78 грн.

Позивач у позовній заяві зазначив, а відповідач не спростував, що станом на дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" не була застрахована.

Враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mercedes-Benz" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля марки «Subaru Forester» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 12.08.2016.

У відповідності до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У зв'язку з настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, на підставі наказу № 9527 від 02.12.2016 здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в сумі 20 648, 78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9527рв від 05.12.2016, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Частина перша статті 1187 Цивільного кодексу України визначає, що джерелом підвищеної небезпеки є - діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Приписами пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Особа, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України .

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося раніше, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює водієм сміттєвоза у ТОВ «Єко-Комплекс».

Відповідач у письмовому відзиві підтвердив факт перебування автомобіля марки "Mercedes-Benz" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) у тимчасовому користуванні на підставі договору оренди транспортного засобу № 1002/16 від 10.02.2016. З урахуванням положень статті 1187 Цивільного кодексу України саме на відповідача покладається відповідальність, тому посилання, викладені у письмовому відзиві з приводу відсутності документа, що підтверджує право власності на автомобіль марки "Mercedes-Benz" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) за відповідачем не заслуговують на увагу.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, пошкодженого у спірній ДТП, відповідно до положень пунктів 38.2.1, 38.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а позивач як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, отримав право зворотньої вимоги (регресу) до відповідача як винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду ОСОБА_1 завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь позивача, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі виплаченого відшкодування є правомірними та обґрунтованими.

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача страхового відшкодування у розмірі 20 648, 78 грн. Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 1 300, 00 грн. - послуг аварійного комісара.

Як вбачається з матеріалів справи, означена сума грошових коштів позивачем була перерахована платіжним дорученням № 34850рв від 30.09.2016 на поточний рахунок ПрАТ «СТ «Іллічівське». Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача вартості послуг аварійного комісара у розмірі 1 300, 00 грн. в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов моторного (транспортного) страхового бюро України до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Комплекс" про стягнення 21 948,78 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комплекс» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, будинок 31, ідентифікаційний код 40203262) на користь моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8, а/с 272, ідентифікаційний код 21647131) страхове відшкодування у розмірі 20 648 (двадцять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 78 коп., 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. - вартість послуг аварійного комісара та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано та підлягає оскарженню відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено:27.09.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк