ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з у п и н е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

02 жовтня 2018 року Справа № 926/1309/18

За позовом акціонерного товариства «Укртрансгаз» м. Київ

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до публічного акціонерного товариства "Чернівцігаз" м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 108703256,84 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2018 року.

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 02.01.2018 року

від третьої особи не зявився

СУТЬ СПОРУ: акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Чернівцігаз":

- 108703256,84 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, що надані згідно договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року № за період з 31.05 2017 року по 31.12.2017 року;

- 29835338,25 грн. пені, що нарахована за період з 01.02.2017 року по 25.06.2018 року;

- 3046917,42 грн. 3% річних, що нараховані за період з 01.02.2017 року по 25.06.2018 року;

- 10528519,65 грн. інфляційних витрат, що нараховані за період з 01.02.2017 року по 31.05.2018 року.

Ухвалою суду від 13.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання на 07.08.2018 року.

Ухвалою від 07.08.2018 року за клопотаннями третьої особи та відповідача розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 21.08.2018 року.

У поясненнях на позов публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" позовні вимоги підтримало у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що: - позивачем не дотримано відповідного порядку визначення небалансу; - позивачем порушено строки надсилання актів про надання послуг; - позивачем неправильно застосовано при визначенні вартості послуг балансування коефіцієнту компенсації; - коригуючі односторонні акти позивача про надання послуг балансування не є належними доказами в підтвердження позовних вимог; - позивач неправомірно відніс обсяг спожитого Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці у січні 2016 року газу до небалансу відповідача; - позивач, підписавши спільні протокольні рішення, виявив згоду змінити порядок та строки проведення розрахунків за транспортування природного газу, відтак відсутні підстави для стягнення пені, річних та інфляційних; - в діях відповідача відсутня вина у непроведені розрахунків.

У відповіді на відзив позивач зазначає про безпідставність тверджень відповідача щодо порушення строків надсилання актів про надання послуг та щодо неправильного застосування при визначенні вартості послуг балансування коефіцієнту компенсації Також позивач зазначив, що коригуючі акти про надання послуг балансування складені на виконання передбаченого п.9.2 договору зобовязання, спростував твердження відповідача, що відібраний Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці у січні 2016 року природний газ не є несанкціонованим відбором. Позивач також не погодився із твердженням відповідача про зміну порядку та строків проведення розрахунків за транспортування природного газу.

20.08.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №826/7306/18, що слухається Окружним адміністративним судом міста Києва.

Мотивуючи подане клопотання відповідач посилається на те, що під час розгляду вищевказаної адміністративної справи будуть встановлені істотні для розгляду справи №926/1309/18 обставини, зокрема щодо протиправної бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) в частині перегляду тарифу на транспортування природного газу у бік економічно обґрунтованого.

Позивач щодо задоволення поданого клопотання заперечує, посилаючись на те, що відповідач не вказав, яким чином справа №926/1309/18 повязана зі справою №826/7306/18 та у чому полягає неможливість для суду самостійно встановити обставини, які можуть буди встановлені адміністративним судом.

У судовому засіданні 21.08.2018 року оголошено перерву до 12.09.2018 року.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та у звязку з неявкою представників сторін відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 02.10.2018 року.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст.229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з'ясовувати: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

Правовідносини щодо надання послуг з транспортування природного газу регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Кодексом газотранспортної системи, Законом України "Про ринок природного газу", постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір транспортування природного газу від 17.12.2015р. керуючись вимогами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2493.

Згідно п. 32 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" регулятор - це Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" до компетенції регулятора на ринку природного газу належить затвердження та оприлюднення у встановленому порядку методології визначення тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу, методології визначення тарифів на послуги розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу щодо газосховищ, до яких застосовується режим регульованого доступу; встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу транскордонними газопроводами відповідно до методології визначення тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2493. Кодекс визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України (п. 2 глави 1 розділу І Кодексу).

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу унормовано поняття "замовник послуг транспортування" - це юридична особа або фізична особа-підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

У відповідності до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого регулятором (НКРЕКП), згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що НКРЕКП встановлює тарифи на послуги транспортування природного газу, а діяльність відповідача, як суб`єкта природної монополії, здійснюється на умовах державного регулювання встановлення та перегляду тарифів на розподіл природного газу газорозподільними мережами.

Тому, можливість відповідача розрахуватися за послуги балансування природного газу перед позивачем напряму залежить від наявності в тарифі на розподіл природного газу відповідної складової та суми на покриття витрат на послуги балансування.

У свою чергу, розмір тарифу на транспортування природного газу у 2017 році для відповідача, який затверджений постановою НКРЕКП від 15.12.2016р. №2314 не покривав фактичних витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності з розподілу природного газу, не передбачав всіх необхідних для відповідача компенсацій витрат, включених до структури та позбавив відповідача можливості здійснити повний розрахунок за послуги балансування перед позивачем.

Зокрема, у 2017 році фактичні витрати відповідача, що мали бути відшкодовані через складову тарифу "вартість природного газу на ВТВ та власні потреби" (витрати на природний газ для технологічних, власних потреб та на послугу балансування) склали без податку на додану вартість 81039,7 тис. грн.

Як вбачається з пояснень відповідача, він звертався до НКРЕКП із заявами про перегляд та затвердження економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу та включення до витрат при формуванні тарифу компенсації недоотриманих доходів за 2014-2017 роки.

Дані звернення залишені НКРЕКП без відповіді, у звязку з чим відповідач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва, в якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність НКРЕКП з перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для позивача у бік економічно обґрунтованого;

2. зобовязати НКРЕКП встановити для позивача економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу "Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах", що включає:

- компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 128604,5 тис. грн.;

- компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 46971,2 тис. грн.;

- - компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 81039,7 тис. грн., всього - 256615,4 тис. грн. без ПДВ..

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2018 року відкрито провадження у справі №826/7306/18 за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії:

Підставами адміністративного позову є порушення прав та інтересів позивача внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для позивача у бік економічно обґрунтованого.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, надаючи оцінку обставинам у справі, враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

За приписами ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому, судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити ступінь виконання зобов'язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначність прострочення виконання, наслідки порушення зобов'язання, невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), тощо.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 18.06.2018 року у справі №904/9781/17 при вирішення питання щодо стягнення неустойки, суд має з'ясувати обставини щодо наявності визначених частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України підстав до її зменшення.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Як вбачається зі змісту відзиву на позов та поданого клопотання про зупинення провадження у справі відповідач обґрунтовує неналежне виконання грошових зобов`язань наявністю обставин, що не залежали (не залежать) від його волі, а саме бездіяльністю НКРЕКП та ухилення від затвердження економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу.

Судом встановлено, що в предмет дослідження справи в адміністративному провадженні входять питання, які складають основу заперечень відповідача у даній господарській справі. Неможливість господарському суду самостійно дослідити дані питання пояснюється непідвідомчістю справи з предметом позову "про визнання бездіяльності з перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого - протиправною та зобов'язання встановити економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу "компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах", в компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 81039,7 тис. грн. " господарському суду.

Отже, беручи до уваги викладене, суд вважає, що у справі №826/7306/18 адміністративним судом будуть з`ясовані обставини (наявність чи їх відсутність), що напряму впливають на оцінку доказів та доводів сторін у даній господарській справі.

Таким чином обставини, які підлягають встановленню судом у адміністративній справі №826/7306/18 мають значення при вирішенні спору у господарській справі №926/1309/18, тому зазначені справи є пов'язаними, що свідчить про наявність об'єктивної неможливості розгляду справи №926/1309/18 до вирішення пов'язаної з нею справи №826/7306/18.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, жодним чином не допускаючи затягування розгляду справи та зважаючи, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі №926/1309/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/7306/18 за позовом публічного акціонерного товариства "Чернівцігаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 926/1309/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/7306/18 за позовом публічного акціонерного товариства "Чернівцігаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

2. Зобовязати сторони протягом 5 днів повідомити суд про закінчення судового розгляду справи №826/7306/18.

Повний текст ухвали складено та підписано « 04» жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І.Ніколаєв