Справа № 909/679/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ДДК Трейдінг Експорт"

вул.Саперно-Слобідська,24, м.Київ, 03028

вул.Незалежної України,49/13, м.Запоріжжя, 69035

до відповідача: фізичної особи-підприємця Упатової Олени Богданівни

АДРЕСА_1

про стягнення 89976 грн 60коп., з яких: 46620грн 00коп. - сума неповернутих коштів, 23310грн 00коп. - штраф за прострочення товару, 20046грн 60коп. - неустойка за прострочення поставки товару

учасники судового процесу не з"явилися

ВСТАНОВИВ: ТОВ "ДДК Трейдінг Експорт" звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Упатової О.Б. про стягнення 89976 грн 60 коп, з яких: 46620 грн - сума неповернутих коштів, 23310 грн - штраф за прострочення товару, 20046 грн 60 коп - неустойка за прострочення поставки товару.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем перераховано відповідачу передоплату за поставку першої партії товару у розмірі 46620 грн. В обумовлений договором строк відповідач товар не поставив, грошові кошти не повернув.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.18 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та порушено провадження у справі. Сторонам встановлено строк для надання суду відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення. Розгляд справи призначено на 06.09.18.

22.08.18 від відповідача надійшов відзив на позов від 17.08.18 (вх.№ 12737/18), в якому відповідач зазначив, що позов є передчасним в зв'язку з можливістю мирного врегулювання спору. Крім того, вказує, що позивачем не подано жодного доказу, який би свідчив про те, що ним приймались заходи щодо належної поставки ним товару.

06.09.18 від позивача надійшла відповідь на відзив на позов (вх.№ 13486/18).

В судовому засіданні 06.09.18 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 01.10.18, яка занесена до протоколу судового засідання від 06.09.18.

28.09.18 до господарського суду від позивача електронною поштою з ЕЦП надійшло клопотання (вх.№14882/18) про розгляд справи без участі представника позивача.

01.10.18 до господарського суду від адвоката Коцковича Р.М. електронною поштою без ЕЦП надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Як визначено в п.1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Оскільки, заява про відкладення розгляду справи не містить електронного цифрового підпису, а її оригіналу до суду не подано, господарський суд залишає її без розгляду.

До того ж матеріали справи не містять доказів на представництво адвоката Коцковича Р.М. від імені відповідача.

Сторони не скористалися передбаченим Господарським процесуальним кодексом України правом на участь представника у судовому засіданні, хоча, у відповідності до ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16.04.18 між ТОВ "ДДК Трейдінг Експорт" та ФОП Упатовою О.Б. укладено договір поставки № 71, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах даного договору.

Згідно п.1.2 договору предметом поставки є визначений товар з найменуванням, зазначеним у специфікаціях та/або інших документах згідно умов договору, підписаних постачальником та покупцем.

Відповідно до п.2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс 2010) - склад постачальника згідно специфікацій.

В п.3.1 договору сторони погодили, що найменування (асортимент) товару, його кількісні та якісні характеристики, ціна товару за одиницю і по позиціях, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, а також загальна вартість товару, який повинен бути поставлений в рамках однієї партії, терміни поставки окремих партій товару, а також інші умови, які сторони вважатимуть суттєвими, визначаються специфікацією за згодою сторін.

Поставка товару по кількості, якості, асортименту і ціні, повинна відповідати заявкам покупця та супровідним документам постачальника. На кожну заявку покупця поставка здійснюється по окремому супровідному документу постачальника. Забороняється поставка товару по кількох заявках одним супровідним документом (п.3.2 та п.3.3 договору).

В розділі 4 сторони погодили, що поставка товару здійснюється на підставі попередньої письмової заявки покупця. Поставка товару здійснюється партіями на підставі заявок покупця. Постачальник поставляє товар окремими партіями у відповідності із заявками покупця у строки, визначені в заявці та специфікації. В разі письмової домовленості сторін (переписка по e-mail, факсове повідомлення в тому числі) відвантаження і оплати можуть бути без використання заявки покупця.

Згідно п.8.3 договору в разі порушення постачальником строків поставки товару, встановлених ст.4 договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,1% від вартості товару (партії товару) за кожен день порушення строків поставки, а якщо порушення строку поставки триває більше 10 (десяти) днів, постачальник також сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від вартості товару (партії).

Також 16.04.18 між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору поставки № 71, в якій узгодили найменування товару - пиломатеріали обрізні соснові породи ялина свіжоспиляна, вологість 10-12%, розмір та вимоги до якості товару.

Умови поставки у відповідності до п.6 специфікації - EXW Ів.Франківська обл, з завантаженням у транспорт покупця (вантажний автомобіль). Товар може відвантажуватись партіями. Розмір кожної партії узгоджений між продавцем і покупцем в письмовій формі і становить 45куб.м.

Відповідно до п.7 специфікації умови оплати: 20% - передоплата від вартості першої партії. Решту 80% - в день завантаження цієї партії товару у транспорт покупця та надання документів на цей товар.

Згідно п.8 специфікації поставка першої партії товару здійснюється до 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту передоплати за цю партію. Термін поставки всіх наступних партій - до 7 (семи) календарних днів від моменту відвантаження кожної попередньої партії. Кінцевий обсяг всіх партій товару може відрізнятися на +/-5%.

На виконання умов договору позивач платіжним дорученням № 168 від 23.04.18 перерахував відповідачу попередню оплату згідно договору № 71 від 16.04.18 та специфікації до договорів № 1 від 16.04.18 в розмірі 46620 грн.

Відповідач поставки товару не здійснив, що стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 662 ЦК України).

В п.2 ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України зазначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч.1 ст.665 ЦК України).

У статті 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі статтею 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, коли він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Так, згідно умов укладеного між сторонами договору однією з умов для поставки товару є заявка покупця або письмова домовленість сторін про відвантаження без використання заявки.

Однак, жодних заявок на поставку товару чи письмових документів про погодження сторонами поставки товару без таких заявок позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Умовами договору та підписаної до нього специфікації № 1 визначено обов'язок продавця поставити товар на умовах EXW (ІНКОТЕРМС 2010) Ів.Франківська обл з завантаженням у транспорт покупця (вантажний автомобіль).

Згідно Правил ІНКОТЕРМС 2010 EXW "Франко завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Таким чином, позивач не надав суду належних і достатніх доказів своєчасного виставлення боржнику вимоги про поставку товару, інформації про вид транспорту, найменування перевізника, а тому боржник не міг виконати свого обов'язку у строки, наведені в специфікації, що виключає наявність підстав стверджувати про прострочення виконання зобов"язання відповідачем по поставці товару та застосування до нього відповідальності, передбаченої п.8.3 договору (нарахування неустойки).

За приписами ст.174 Господарського кодексу України підставами виникнення господарських зобов'язань є, зокрема, господарський договір.

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В ст.627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов?язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Отже, відповідно до діючого законодавства, сторони на власний розсуд погоджують істотні умови правочинів зі своїми контрагентами, в тому числі й щодо строку дії цих правочинів та можливості їх пролонгації.

Відповідно до ч.1 ст.361 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

В п.10.1 договору сторони погодили, що він вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.18.

Матеріали справи не містять заяв сторін про припинення дії договору поставки № 71 від 16.04.18 чи його розірвання.

Отже, укладений сторонами договір поставки не розірваний у встановленому законом порядку, є чинним до повного виконання сторонами, а тому позивач не позбавлений можливості надати відповідачу заявку на поставку товару, за який здійснено передоплату.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.13, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.10.18.

Суддя Рочняк О.В.