ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/2068/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 (суддя Синчук М.М.) та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 (головуючий суддя: Бонк Т.Б., судді: Матущак О.І., Якімець Г.Г.)

за позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави

до 1. Львівської міської ради, 2. Приватного акціонерного товариства "Квіти Львова"

про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, договору та повернення земельної ділянки,

За участю представників:

прокуратури - Збарих С.М. - прокурор відділу

відповідача-1 - не з'явився

відповідача-2 - ОСОБА_5 - керівник, Яцишин А.В. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

10.10.2017 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до Львівської міської ради та Приватного акціонерного товариства "Квіти Львова" про визнання недійсними ухвали Львівської міської ради "Про надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" від 18.09.2014 № 3881; ухвали "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" від 19.03.2015 № 4443; ухвали "Про надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" від 26.05.2016 № 591; ухвали "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" від 25.05.2017 № 2009; визнання недійсним договору оренди землі від 05.06.2015 № С-3036 про передачу в оренду земельної ділянки площею 1,9311 га, яка знаходиться у м. Львові по вул. Стрийській, 127, наданої для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва, та зобов'язання її повернути територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та укладення договору без проведення земельних торгів (аукціону) порушує вимоги ч. 2 ст. 124 та ч. 1 ст. 134 ЗК України. При цьому, прокурор зазначає, що на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 127, відсутні будь-які об'єкти нерухомого майна, належні на праві власності ПрАТ "Квіти Львова".

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 у справі №914/2068/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні будь-які відомості щодо зареєстрованих прав на будинок за територіальною громадою міста Львова, тобто не підтверджено перебування такого у комунальній власності, в той час, як право власності на будинок гуртожитку на вул. Стрийській, 127 у м. Львові зареєстроване за ПрАТ "Квіти Львова", що підтверджується реєстраційним посвідченням від 19.12.1997 та листом Обласного комунального підприємства "БТІ та експертної оцінки" від 19.03.2012. Крім того, суд також виходив з того, що оскаржувані позивачем рішення органу місцевого самоврядування є ненормативними актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію їх виконанням, в даному випадку шляхом укладення відповідного договору оренди.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 у справі №914/2068/17 залишено без змін.

Мотивуючи судове рішення суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що житловий будинок на вул. Стрийській, 127 у м. Львові є власністю ПрАТ "Квіти Львова", що підтверджується чинним реєстраційним посвідченням від 19.12.1997 Серії КММ № 004285, а також листом Обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 19.03.2012 № 1402. Разом з тим, апеляційний господарський суд вказав, що оскільки на спірній земельній ділянці перебуває житловий будинок, право власності на який зареєстровано за Приватним акціонерним товариством "Квіти Львова", земельна ділянка комунальної власності не підлягала передачі на конкурентних засадах. Зазначене спростовує доводи прокурора про те, що рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та укладення договору оренди без проведення земельних торгів (аукціону) порушує вимоги ч. 2 ст. 124 та ч. 1 ст. 134 ЗК України.

23.06.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Заступником прокурора Львівської області подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 914/2068/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 року у справі № 914/2068/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Ухвалою Верховного Суду від 23.07.2018 касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не було додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі; надано скаржнику строк для усунення недоліків до 03.08.2018.

25.07.2018 Заступником прокурора Львівської області до суду подано платіжне доручення № 1461 від 10.07.2018 на суму 182267,70 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 09.07.2018 поновлено Заступнику прокурора Львівської області строк для подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 914/2068/17, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначено її до розгляду на 27.09.2018.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу Заступник прокурора Львівської області (скаржник, прокурор) вважає, що судові рішення в частині відмови у визнанні недійсними ухвал Львівської міської ради №591 від 26.05.2016 та №2009 від 25.05.2017 прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що як вбачається з плану земельної ділянки та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка площею 1,1499 га обтяжена об'єктом нерухомості - на ній розміщений гуртожиток, для обслуговування якого вона надана. Разом з цим, земельна ділянка площею 0,7862 га на вул. Стрийській, 127 у м. Львові, яка утворилася внаслідок поділу та надана ПрАТ "Квіти Львова" для багатоповерхового житлового будівництва, є фактично вільною від забудови. Відсутність будь-яких об'єктів нерухомого майна на спірній земельній ділянці підтверджується і відомостями, що розміщені у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що не було прийнято до уваги судами попередніх інстанцій.

На думку прокурора, судами не враховано та не надано належної оцінки, що Львівською міською радою при вирішенні питання про надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на поділ земельної ділянки по вул. Стрийській, 127 у м. Львові площею 1,9311 га та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо її поділу на дві окремі ділянки: площею 1,1449 га - для обслуговування гуртожитку та площею 0,7862 га - для багатоповерхового житлового будівництва, а в подальшому затвердження цієї технічної документації на дві новостворені земельні ділянки, в частині стосовно надання ПрАТ "Квіти Львова" земельної ділянки площею 0,7862 га для багатоповерхового житлового будівництва порушені ч.2 ст.124, ч.1 ст. 134 ЗК України, а саме: надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу ділянки та надано в оренду новостворену земельну ділянку площею 0,7862 га, вільну від забудови, без проведення земельних торгів (аукціону), оскільки право на оренду цієї ділянки підлягало продажу виключно на конкурентних засадах, а укладення договору оренди такої земельної ділянки могло відбутись лише за результатами аукціону.

З урахуванням зазначеного у касаційній скарзі скаржник просить рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 914/2068/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково:

- визнати недійсною ухвалу Львівської міської ради від 26.05.2016 №591 "Про надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" в частині підпункту 1.2.1 пункту 1 ухвали щодо надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, стосовно земельної ділянки площею 0,7862 га для багатоповерхового будівництва;

- визнати недійсною ухвалу Львівської міської ради від 25.05.2017 №2009 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" в частині: підпункту 1.1 пункту 1 ухвали стосовно затвердження ПрАТ "Квіти Львова" технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, стосовно земельної ділянки площею 0,7862 га (кадастровий номер 0:08:005:0070) для багатоповерхового будівництва, пункту 4 ухвали щодо залишення ПрАТ "Квіти Львова" в оренді терміном до 19.03.2025 земельної ділянки площею 0,7862 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02-03-для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови), пункту 5 ухвали стосовно укладення з Львівською міською радою у тримісячний термін договору оренди землі, встановлення розміру річної орендної плати та його реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", укладення договору про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою, цілодобового доступу до існуючих на території ділянки інженерних мереж для їх ремонту та обслуговування, дотримуватись правил використання земель в охоронній зоні згідно з вимогами інженерних служб міста та не чинити перешкод при будівництві нових інженерних мереж.

Відповідач-2 надав відзив на касаційну скаргу, у якому вважає позовні вимоги необґрунтованими, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 у справі № 914/2068/17 таким, що прийнято за наслідком повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

У судове засідання 27.09.2018 з'явилися прокурор та представники відповідача-2.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, хоча вказаний учасник справи про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу.

Представники відповідача-2 виклали заперечення проти касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, представників відповідача-2, які з'явилися в судове засідання, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Квіти Львова" засноване згідно з наказом РВ ФДМ України по Львівській області № 570 від 19.03.1997 та Порядком перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, затвердженого постановою КМУ № 688 від 07.12.1992, шляхом перетворення ДКА "Квіти Львова" у відкрите акціонерне товариство.

Згідно з п. 1.6 Статуту Приватне акціонерне товариство "Квіти Львова" є правонаступником ВАТ "Квіти Львова", створеного в процесі приватизації.

Як встановлено місцевим господарським судом, відповідач-2 є власником будинку гуртожитку на вул. Стрийській, 127 (кол. №195) у м. Львові, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 19.12.1997 Серія КММ №004285, а також листом Обласного комунального підприємств "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 19.03.2012 № 1402.

У п. 1 ухвали Львівської міської ради від 27.01.2000 № 466 зазначено: "У відповідності до погодженої технічної документації №599а, залишити Відкритому акціонерному товариству "Квіти Львова" в постійному користуванні земельну ділянку площею 19143 кв.м. для обслуговування будинку гуртожитку на вул. Стрийській, 195 у м. Львові за рахунок раніше наданої земельної ділянки".

З листа Обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 19.03.2013 № 1402 вбачається, що номер будинку на вул. Стрийській 195 був змінений на номер 127.

Пунктом 2 вказаної вище ухвали відповідача-2 зобов'язано зареєструвати Державний акт на право постійного користування землею.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Департаменту житлового господарства Львівської міської ради від 21.07.2001 № 215-Д гуртожитку на вул. Стрийській 127 надано статус житлового будинку.

Головою Сихівської райдержадміністрації затверджено акт приймання-передачі житлового фонду у комунальну власність від 25.09.2001, з якого вбачається, що комісією, створеною відповідно до розпорядження Сихівської районної адміністрації, проведено обстеження будинку за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 127, що належить ВАТ "Квіти Львова" та встановлено його показники. Вказано, що підприємство, установа чи організація, в повному господарському віданні або в оперативному управлінні якої перебував будинок передала, а виконком ради прийняв таку документацію: технічний паспорт на будинок, плани поверхів, схеми надвірних прибудинкових мереж та внутрішніх технічних засобів, домові книги, робочий проект на будівництво 5-ти поверхового гуртожитку, наказ про зміну статусу гуртожитку, проектні пропозиції переобладнання гуртожитку по вул. Стрийській 127 під житловий будинок.

Рішенням Львівської міської ради від 05.10.2001 № 479 затверджено даний акт щодо приймання-передачі будинку № 127 на вул. Стрийській від відповідача-2.

Надалі ухвалою Львівської міської ради від 12.12.2002 № 163 вирішено прийняти у власність територіальної громади м. Львова відомчий житловий будинок на вул. Стрийській, 127 від ВАТ "Квіти Львова" та зобов'язано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради здійснити у встановленому порядку прийом-передачу житлового будинку, а Львівське обласне державне комунальне бюро технічної документації та експертної оцінки внести відповідні зміни в інвентаризаційну справу відповідно до даної ухвали.

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 26.12.2002 № 929 зобов'язано ВАТ "Квіти Львова" передати, а ЛКП "Бондарівка" прийняти у встановленому порядку (за актом приймання-передачі) на утримання та обслуговування житловий будинок № 127 на вул. Стрийській терміном до 30.01.2003.

Ухвалою Львівської міської ради від 18.09.2014 №3881 вирішено надати ПрАТ "Квіти Львова" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9311 га на вул. Стрийській 127 для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови.

19.03.2015 Львівською міською радою було прийнято ухвалу №4443 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Стрийській 127".

На підставі ухвали №4443 Львівської міської ради від 19.03.2015 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Стрийській 127" Львівською міською радою (відповідач 1) та Приватним акціонерним товариством "Квіти Львова" (відповідач 2) було укладено договір оренди землі від 5 червня 2015 року № С-3036 загальною площею 1,9311 га для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва, строком на 10 років до 19 березня 2025 року.

Ухвалою Львівської міської ради № 591 від 26.05.2016 "Про надання ПрАТ "Квіти Львова" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" ПрАТ "Квіти Львова" надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 1,9311 га на вул. Стрийській, 127 у м. Львові для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва, на земельній ділянці площею 0,7862 га та площею 1,1449 га.

Ухвалою Львівської міської ради №2009 від 25.05.2017 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" відповідачу-2 вирішено:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,9311 га на вул. Стрийській, 127 у м. Львові на земельні ділянки площею 0,7862 га для багатоповерхового житлового будівництва та площею 1,1449 га для обслуговування гуртожитку.

2. Вилучити за згодою з користування ПрАТ "Квіти Львова" земельну ділянку площею 1, 1449 га на вул. Стрийській, 124.

3. Розірвати договір оренди землі від 05.06.2015.

4. Залишити ПрАТ "Квіти Львова" в оренді терміном до 19.03.2025 земельну ділянку площею 0, 7862 га на вул. Стрийській (біля будинку № 127) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

5. ПрАТ "Квіти Львова" у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі, договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою.

Суд першої інстанції зазначив, що як вбачається, зокрема, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, що долучена безпосередньо позивачем, в таких реєстрах відсутні будь-які відомості щодо наявних зареєстрованих прав на будинок №127 по вул. Стрийській у м. Львові за територіальною громадою міста Львова, тобто перебування такого будинку у комунальній власності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані позивачем рішення (ухвали) Львівської міської ради є ненормативними актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію їх виконанням, в даному випадку шляхом укладення відповідного договору оренди.

Як встановлено судом, станом на час розгляду справи судом речові права на будинок №127 по вул. Стрийській у м. Львові зареєстровані за відповідачем 2. Відомості щодо зареєстрованих прав на будинок №127 по вул. Стрийській у м. Львові за територіальною громадою у м. Львові, перебування у комунальній власності у справі відсутні. Доказів зворотного суду не надано.

Суд апеляційної інстанції вказав, що посилання прокурора на те, що згідно з актом приймання передачі житлового фонду в комунальну власність від 25.09.2001 передано житловий будинок є безпідставним та спростовується змістом самого акту, з якого вбачається передання не будинку, а документації, зокрема проектних пропозицій щодо переобладнання гуртожитку по вул. Стрийській, 127 під житловий будинок.

Ухвала міської ради від 12.12.2002 також жодним чином не свідчить про прийняття у власність територіальної громади відомчого житлового фонду від відповідача-2, оскільки доказів прийому-передачі житлового будинку матеріали справи не містять. Натомість, зобов'язано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради здійснити у встановленому порядку прийом-передачу житлового будинку, однак доказів виконання вимог ухвали суду не надано.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду, що житловий будинок на вул. Стрийській, 127 у м. Львові є власністю ПрАТ "Квіти Львова", що підтверджується чинним реєстраційним посвідченням від 19.12.1997 Серії КММ № 004285, а також листом Обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 19.03.2012 № 1402. Доказів в спростування цього прокурором не надано.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням того, що на спірній земельній ділянці перебуває житловий будинок, право власності на який зареєстровано за Приватним акціонерним товариством "Квіти Львова", дійшла висновку, що земельна ділянка комунальної власності не підлягала передачі на конкурентних засадах, що спростовує доводи прокурора, що рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та укладення договору оренди без проведення земельних торгів (аукціону) порушує вимоги ч.2 ст. 124 та ч. 1 ст. 134 ЗК України.

Суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки під час судового розгляду справи прокурором не було доведено належними та допустимими доказами порушення прав держави, відтак відсутні правові підстави для захисту цього права в судовому порядку та задоволення позову.

З приводу заяви відповідача-2 про застосування строків позовної давності, апеляційний господарський суд зазначив, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що в процесі судового розгляду прокурором належними та допустимими доказами не було доведено обґрунтованості позовних вимог та відмовлено в їх задоволенні у зв'язку із необґрунтованістю, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що заява відповідача-2 про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин задоволенню не підлягає.

Розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї колегія суддів касаційного суду відмічає наступне.

Як встановив суд апеляційної інстанції:

"В п. 1 ухвали Львівської міської ради від 27.01.2000 № 466 зазначено: "У відповідності до погодженої технічної документації №599а, залишити Відкритому акціонерному товариству "Квіти Львова" в постійному користуванні земельну ділянку площею 19143 кв.м. для обслуговування будинку гуртожитка на вул. Стрийській, 195 у м. Львові за рахунок раніше наданої земельної ділянки".

Пунктом 2 вказаної вище ухвали відповідача-2 зобов'язано зареєструвати Державний акт на право постійного користування землею.

Докази реєстрації за відповідачем-2 державного акта на право постійного користування земельною ділянкою на вул. Стрийській, 127 у м. Львові матеріали справи не містять."

Судами першої та апеляційної інстанції не встановлено та в оскаржуваних судових рішеннях не зазначено, на підставі яких рішення та державного акту на право постійного користування (з наведенням конкретних реквізитів) у правопопередників відповідача 2 виникло право постійного користування земельною ділянкою до прийняття наведеної ухвали Львівської міської ради від 27.01.2000 № 466, як не наведено і реквізитів державного акту на право постійного користування з доказами його реєстрації, виданого саме на виконання п.2 зазначеної ухвали, тобто, не наведено доказів, які б свідчили про виникнення та існування у правопопередників відповідача 2 права постійного користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, як встановлено судами, ухвалою Львівської міської ради від 18.09.2014 №3881 вирішено надати ПрАТ "Квіти Львова" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9311 га на вул. Стрийській 127 для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови.

19.03.2015 Львівською міською радою було прийнято ухвалу №4443 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Стрийській 127".

На підставі ухвали №4443 Львівської міської ради від 19.03.2015 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Стрийській 127" Львівською міською радою (відповідач 1) та Приватним акціонерним товариством "Квіти Львова" (відповідач 2) було укладено договір оренди землі від 5 червня 2015 року № С-3036 загальною площею 1,9311 га для обслуговування гуртожитку та багатоповерхового житлового будівництва, строком на 10 років до 19 березня 2025 року.

Таким чином, у вказаних документах зазначено дві абсолютно різних мети отримання спірної земельної ділянки:

1. для обслуговування гуртожитку та

2. для багатоповерхового житлового будівництва.

Зазначене фактично підтверджується наступними оскаржуваними в позові ухвалами відповідача 1, згідно яких надано дозвіл Відповідачу 2 на виготовлення, а потім затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,9311 га на вул. Стрийській, 127 у м. Львові на земельні ділянки площею 0,7862 га для багатоповерхового житлового будівництва та площею 1,1449 га для обслуговування гуртожитку.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.124 Земельного кодексу України в редакції станом на момент прийняття вищевказаних спірних ухвал у 2014-2015 роках (далі ЗК):

"1. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

2. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

3. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу."

Відповідно до ч.1 абз.1 ч.2 ст.135 ЗК:

"1. Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

2. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу."

Згідно з ч.1 ст.134 ЗК:

"Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті."

Разом з тим, ч.2 наведеної статті передбачала, що, зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

- розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

- будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

- надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

- надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

- надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

- будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);

- будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

- передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

- розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції;

- використання земельних ділянок для здійснення концесійної діяльності.

Тобто, вищевказана ч.2 ст.134 Земельного кодексу України передбачала виключення для певних видів будівництв, в т.ч. певних видів житла, та за певних умов.

Проте, судами попередніх інстанцій не досліджено та не зазначено, які саме норми чинного на момент прийняття вищевказаних спірних ухвал земельного законодавства передбачали можливість надання земельних ділянок в оренду саме поза конкурсом та саме "для багатоповерхового житлового будівництва".

Крім того, в основу своїх рішень суди поклали висновок, що власником гуртожитку, який знаходиться на спірній земельній ділянці, є саме ПрАТ "Квіти Львова", а не Львівська міська рада.

Однак, з врахуванням такого висновку, судами не досліджено та не надано оцінки законності, обґрунтованості та, головне, достовірності доказів причин відмови ПрАТ "Квіти Львова", саме як власника будівлі гуртожитку, від частини спірної земельної ділянки саме під гуртожитком, оскільки згідно з п.2 оскаржуваної ухвали Львівської міської ради №2009 від 25.05.2017 "Про затвердження ПрАТ "Квіти Львова" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Стрийській, 127" вилучено за згодою з користування ПрАТ "Квіти Львова" земельну ділянку площею 1, 1449 га на вул. Стрийській, 124.

Поряд з цим, отримання земельної ділянки саме для обслуговування гуртожитку покладається відповідачами в основу обґрунтувань не проведення конкурсу в даному випадку.

Крім того, можливість оскарження рішень органу місцевого самоврядування, як ненормативних актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію їх виконанням, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 923/466/17.

В свою чергу, суд касаційної інстанції, в силу положень наведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України, позбавлений права самостійно досліджувати та перевіряти докази, самостійно встановлювати по новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014:

"Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року)."

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги Заступника прокурора Львівської області та скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 914/2068/17 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 914/2068/17 скасувати повністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський