УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/10477/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні

справу № 910/10477/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украферт», м. Черкаси,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Зед», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол», м. Горлівка,

про стягнення 5 106,60 грн.,

за участю представників:

позивача та третьої особи - не з'явилися;

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність від 03.10.18 № 012),

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Украферт» (далі - ТОВ «Украферт») до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Зед» (далі - ТОВ «Сервіс Зед») про стягнення 5 106,60 грн. боргу, що утворився в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди основних фондів від 02.09.2013 №1061/13 (далі - Договір оренди).

ТОВ «Украферт» обґрунтовує позовні вимоги таким:

- приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол» (далі - ПАТ «Концерн Стирол») і ТОВ «Сервіс Зед» укладено Договір оренди, за умовами якого ПАТ «Концерн Стирол» передало, а ТОВ «Сервіс Зед» прийняло у строкове платне користування кімнату №60 загальною площею 38,9 кв.м., розташовану на 2-му поверсі будівлі Палацу спорту, яка знаходиться на балансі ПАТ «Концерн Стирол»;

- пунктом 3.1 Договору оренди встановлено, що орендна плата за орендовану площу в місяць становить 700,20 грн. з ПДВ;

- відповідно до пункту 3.2 Договору оренди розрахунок за орендовані основні фонди орендатор проводить шляхом 100 % передоплати в термін до 25 числа місяця попереднього звітному;

- внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання передбаченого пунктом 3.2 Договору оренди виникла заборгованість, яка на даний час становить 5 106,60 грн.;

- 14.12.2017 ПАТ «Концерн Стирол» та товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» (після зміни найменування - ТОВ «Украферт») було укладено договір відступлення права вимоги №УТ-14/12/17 (далі - Договір відступлення права вимоги), відповідно до умов якого ПАТ «Концерн Стирол» відступило право грошової вимоги ТОВ «Украферт» за Договором оренди;

- відповідачу було повідомлено про відступлення права вимоги, проте ТОВ «Сервіс Зед» умови договорів не виконало та заборгованість з орендних платежів не погасило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/10477/18; постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засіданні на 18.09.2018; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ПАТ «Концерн Стирол»; зобов'язано позивача: на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту; документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи; оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви (для огляду).

04.09.2018 відповідач подав суду відзив на позовну заяву та документи на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі.

12.09.2018 відповідач подав суду заяву про проведення підготовчого засідання без участі повноваженого представника.

У підготовче засідання 18.09.2018 відповідач та третя особа не з'явилися, про причини неявки суд третя особа не повідомила.

Представник позивача у засіданні 18.09.2018 зазначив, що не отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, тому не виконував нічого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 17.08.2018 отримана представником позивача 19.08.2018, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 858.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 відкладено підготовче засідання на 04.10.2018; викликано учасників справи, явку визнано обов'язковою; повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відкладено на 04.10.2018; роз'яснено, що наслідком неподання витребуваних судом документів та неявки без поважних причин є залишення позову без розгляду, а якщо неподання витребуваних документів чи неявка повноважного представника не перешкоджає розгляду справи - вирішення спору за наявними у справі матеріалами.

Слід зазначити, що про дату та час підготовчого засідання представник позивача був повідомлений під розпис, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи.

Крім того, представнику позивача було роз'яснено про те, що ухвала про відкладення підготовчого засідання від 18.09.2018 доступна у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У підготовче засідання 04.10.2018 представники позивача та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином (позивач відповідною розпискою, а третя особа шляхом розміщення повідомлення на сайті суду).

Представник відповідача у підготовче засідання 04.10.2018 з'явився; вказав на те, що позов має бути залишеним без розгляду у зв'язку із незацікавленістю позивача.

Господарський суд міста Києва розглянувши матеріали справи дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з такого.

Пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач не виконав вимоги ухвал суду від 16.08.2018 та від 18.09.2018; витребувані документи суду не подав; у судове засідання, незважаючи на обов'язковість явки, представник позивача не з'явився; жодних клопотань на адресу суду не подав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд зазначає, що неявка позивача у судові засідання перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною першою статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до частини першої статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення 5 106,60 грн. боргу, що утворився в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди основних фондів від 02.09.2013 №1061/13, позивач вказав на те, що відповідачем на підставі договору оренди від 02.09.13 основних фондів прийнято у третьої особи в орендне користування нерухоме майно площею 38.9 кв.м. у Палаці спорту по АДРЕСА_1, а в подальшому на підставі договору цесії від 14.12.2017 позивач отримав право вимоги третьої особи за договором оренди. Періодом в який виникла заборгованість визначено грудень 2014 року-липень 2017 року.

Суд вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи без участі позивача враховує таке.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", за змістом частини першої статті 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно з частини 2 зазначеної статті встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженнями №1053-р від 30.10.2014, №1275-р від 02.12.2015 Кабінету Міністрів України затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Горлівку Донецької області.

Публічно доступними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що місцезнаходженням предмета оренди є АДРЕСА_1, належного третій особі є: 84610, Донецька область, м.Горлівка, вул.Горлівської дивізії, буд.10. Місто Горлівка також є і адресою розташування промислових потужностей Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол.

Отже, господарський суд на підставі належних доказів місцеперебування орендованого майна на непідконтрольній території, а також загальновідомих у розумінні частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, проведення антитерористичної операції в цілях фізичного користування об'єктом оренди враховує складність предмету доказування та вбачає можливість застосування спеціальної норми частини шостої статті 762 ЦК України, щодо положень частини 1 статті 762 цього Кодексу і частини першої статті 286 ГК України.

Позаяк право застосування припису частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України не залежить в даному разі від наявності документальних доказів настання обставин , визначених розділом 7 договору оренди (форс-мажор), оскільки звільнення від виконання обов'язків (частина четверта статті 14 ЦК України), наразі здійснюється виходячи з приписів доведеності належними доказами, як це визначено статтею 76 Господарського процесуального кодексу України, але і з підстав звільнення від доказування відповідно до статті 75 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (частина друга статті 237 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (частина друга статті 4 Господарського процесуального кодексу України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, так як суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (частина перша статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у зв'язку з неявкою представника позивача у судові засідання, неподанням позивачем заяв/клопотань про відкладення судового засідання/оголошення перерви, будь-яких інших документів, з яких би вбачалось, що позивач підтримує свої позовні вимоги, заявлені у даній справі, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною третьою статті 226 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Отже, судом встановлено, що позивач не виконав вимоги ухвал суду, зокрема ухвали від 18.09.2018, а тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 185, 226, 234, 235 та 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Украферт» (18002, м. Черкаси, бул. Шевченка, 249, офіс 303; ідентифікаційний код 32482495) до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Зед» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 49, офіс 401; ідентифікаційний код 37789511), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» (84610, Донецька область, м. Горловка, вул. Горловськової девізії, 10; ідентифікаційний код 05761614), про стягнення 5 106,60 грн. без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 04.10.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.10.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук