Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/423/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання: Василенко М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №466 від 04.06.2018;

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. від 06.08.2018;

ОСОБА_3 - керівник.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика-Вайдманн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едтава"

про розірвання договору оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015, зобов'язання звільнення земельної ділянки площею 2103 кв.м, стягнення 3634,02 грн

В судовому засіданні 24.09.2018 на підставі ст. 216 ГПК України оголошувалася перерва до 03.10.2018 о 15:00.

ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" звернулося з позовом до суду про розірвання договору оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015, зобов'язання звільнення земельної ділянки площею 2103 кв.м, а також стягнення 3634,02 грн орендної плати.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вказали про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2015 між Публічним акціонерним товариством "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едтава" укладено договір оренди земельної ділянки №SE5-50300415 (а.с. 10-14 у т.1), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку для забезпечення функціонування та обслуговування газогенераторної установки з виробництва генераторного (піролізного) газу, без зміни цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Малин, вул. Приходько, 66 (п.1 договору).

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер :01:010:0893, загальною площею 2103 кв. м, яка належить орендодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, в порядку та на умовах, визначені цим договором.

Відповідно до п.3 договору обєкт оренди не має недоліків, які можуть перешкоджати його ефективному використанню.

Договір укладено на 5 (пять) років. Після закінчення строку договору орендар має право продовжити термін його дії на новий строк за згодою орендодавця. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору повідомити орендаря про намір продовжити його дію (п. 6 договору).

Пунктом 8 договору сторони визначили, що орендодавець надсилає в термін до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, орендарю рахунок на суму орендної плати, який орендар зобовязується оплатити протягом трьох банківських днів з моменту отримання такого рахунку.

Додатковою угодою №2 від 21.02.2017 до договору передбачено, що орендна плата складає 403,78 грн з урахуванням ПДВ. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції (а.с. 29 у т.1).

Невід'ємними частинами договору є: копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія кадастрового плану меж земельної ділянки, що передається в оренду, копія протоколу погодження меж земельної ділянки, копія довідки про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, акт приймання-передачі, копія вимог дотримання політики у сфері екології, гігієни та безпеки праці особами (п. 46).

На виконання умов договору оренди, позивач передав земельну ділянку загальною площею 2103 кв.м, кадастровий номер :01:010:0893, а відповідач прийняв об'єкт оренди, про що свідчить акт приймання-передачі до договору оренди земельної ділянки від 04.09.2015 (а.с. 22 у т.1). Разом з тим, в акті наявне застереження, що об'єкт оренди не має недоліків, які можуть перешкоджати його ефективному використанню та придатний для здійснення господарської діяльності товариства.

Договір оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015 зареєстрований Реєстраційною службою Малинського районного управління юстиції Житомирської області за №11576854 від 13.10.2015 (індексний номер рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень 25237368 від 13.10.2015), що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.34 у т. 1).

Згідно з п. 22 договору орендар зобов'язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства.

Як на підставу позовних вимог ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" посилається на наявність заборгованості з орендної плати. Також орендар порушує умови договору з дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Так, під час обстеження виявлено, що земельна ділянка покрита шаром суміші вуглецю, попелу та тирси з деревини, захаращена металобрухтом, металевими бочками, заставлена мішками з вуглецю. Частина сміття, залишки вуглецю, дошки, попіл та зіпсована ізоляція знаходяться за межами орендованої земельної ділянки. Вказане, на думку позивача, підтверджується актом перевірки виконання ТОВ "Фірма "Едтава" умов договору оренди земельної ділянки від 06.11.2017 (а.с. 52 у т. 1).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.3 ст. 792 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Згідно зі частинами 1,2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Як передбачено ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, серед іншого, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак в порушення зазначених норм земельного законодавства та умов договору оренди відповідач систематично не сплачував орендну плату. В період з серпня 2017 року по квітень 2018 року заборгованість з орендної плати становить 3634,02 грн.

У заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначає, що згідно з актами взаємозаліку від 28.11.2017 та 26.12.2017 заборгованість зменшилася на 1211,34 грн. Разом з тим, у підприємства наявний борг за травень-липень 2018 року у сумі 3634,02 грн (а.с.139-140 у т.1).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 зазначеного Закону).

Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" надіслало генеральному директору ТОВ "Фірма "Едтава" лист про розірвання договору оренди землі від 13.11.2017, яку відповідач отримав 24.11.2017 (а.с. 50-51 у т.1).

Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено такий спосіб припинення договору оренди землі, як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, систематична несплата відповідачем орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015 є підставою для розірвання цього договору за рішенням суду.

Разом з тим, позивач зазначає, що земельна ділянка є засміченою, про що складений акт перевірки виконання ТОВ "Фірма "Едтава" умов договору оренди від 06.11.2017.

Однак представники відповідача заперечували щодо достовірності вказаного акта, так як позивачем надано два примірника акта перевірки виконання ТОВ "Фірма "Едтава" умов договору оренди земельної ділянки від 06.11.2017, які мають розбіжності. При цьому представників підприємства не допускали до орендованої земельної ділянки. У зв'язку із цим ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайтманн" заподіяла значні збитки відповідачу, оскільки все обладнання було перетворено на металобрухт.

При дослідженні акта перевірки виконання ТОВ "Фірма "Едтава" умов договору оренди земельної ділянки від 06.11.2017, суд встановив, що один примірник акта (а.с. 237 у т. 1) має рукописний напис майстра виробництва ТОВ "Фірма "Едтава", в той час як аналогічний документ, який долучений до позовної заяви не має такого напису (а.с.51 у т.1).

Під час розгляду справи встановлено, що майстер виробництва, підпис якого наявний на одному з примірників акта від 06.11.2017, на даний час перебуває в трудових відносинах з ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайтманн". Доказів надсилання зазначеного акта керівництву ТОВ "Фірма "Едтава" позивач не надав.

Досліджуючи акт перевірки від 06.11.2017 як доказ порушення відповідачем природоохоронного законодавства, суд проаналізував на наявність у доказу таких ознак як: належність, допустимість, достовірність та достатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Допустимість доказів характеризують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, акт перевірки від 06.11.2017 не може свідчити про порушення відповідачем природоохоронного законодавства, тому що надані примірники відрізняються один від одного, а також не є достатніми для підтвердження порушення ТОВ "Фірма "Едтава" вимог природоохоронного законодавства. Інших доказів засмічення земельної ділянки в матеріалах справи немає.

Проте суд задовольняє вимогу про розірвання договору оренди з підстав систематичної несплати орендної плати з огляду на те, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Аналогічна правова позиція висвітлена в п.п 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

За таких обставин, оскільки відповідач систематично не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, що є порушенням істотних умов договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання договору оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015.

Вимога позивача про зобов'язання звільнити земельну ділянку загальною площею 2103 кв. м, кадастровий номер :01:010:0893 та передати ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайтманн" за актом приймання передачі є похідною від вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015, а тому також підлягає задоволенню.

Крім того, ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" просить стягнути орендну плату у сумі 3634,02 грн.

Відповідно до змісту позовної заяви заборгованість ТОВ "Фірма "Едтава" з орендної плати за період з серпня 2017 року по квітень 2018 року становить 3634,02 грн. Згодом позивач подав заяву про зміну розміру позовних вимог (а.с. 139-140 у т. 1), в якій вказано, що згідно з актами взаємозаліку від 28.11.2017 та 26.12.2017 заборгованість зменшилася на 1211,34 грн. Водночас за підприємством рахується заборгованість з орендної плати за травень - липень 2018 року в розмірі 3634,02 грн. Загальна сума боргу з орендної плати з серпня 2017 року по липень 2018 року, яка заявлена позивачем, складає 4845,36 грн (403,78 грн х12 місяців).

В матеріалах справи містяться підписані сторонами акти взаємозаліку від 28.11.2017 та 26.12.2017 (а.с.127-128 у т. 1)

Орендодавець надіслав на електронну адресу ТОВ "Фірма "Едтава" рахунки-фактури про сплату орендної плати за травень-липень 2018 року в сумі 1211,34 грн (а.с. 132-137 у т. 1).

Представники відповідача зауважували про відсутність допуску працівників підприємства до орендованої земельної ділянки, посилаючись на ч. 6 ст. 762 ЦК України, а тому наймач звільняється від сплати. Однак з метою мирного врегулювання спору керівник підприємства сплатив 3634,00 грн.

Представник позивача наголошувала, що вказані кошти зараховані в рахунок погашення заборгованості за іншими договорами.

Дійсно, 30.07.2018 ТОВ "Фірма "Едтава" сплатило позивачу 3634,00 грн в графі "призначення платежу" вказано сплата боргу від ТОВ "Фірма "Едтава" (а.с. 110 у т.1).

В засіданнях суду з'ясовано, що між сторонами укладено інші договори, а саме: договір оренди будівлі станції по перекачці мастил №SE5-50600216 від 12.04.2016, договір, яким врегульовано право проходу та проїзду по території товариства від 26.10.2009, договір про постачання коагульованої води №SE5-20101017 від 27.12.2016, договір постачання генераторного (піролізного) газу №20100713 від 21.12.2012, договір постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.03.2013 (а.с. 50-51 у т.1).

Згідно з ч. 4 ст. 1088 ЦК України порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.

Постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Так, реквізит "призначення платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті "призначення платежу".

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про правомірність погашення заборгованості за іншими зобов'язаннями.

Разом з тим, відсутність допуску до об'єкта оренди має підтверджуватися належними доказами. Про доступ представників відповідача до земельної ділянки вказує наявна їх реєстрація у журналі перепусток ТОВ "Фірма Едтава" (а.с. 179 - 215 у т.1). На зауваження уповноважених представників підприємства, що перебування працівників обмежувалося в часі, не свідчить про наявність перешкод у користуванні орендованим майном.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За змістом вказаної норми матеріального права, якщо наймач тимчасово позбавляється можливості користуватися орендованим майном через обставини, за які він не відповідає, він звільняється від плати за весь час неможливості такого користування. Обставини, що є причиною неможливості використовувати орендоване майно наймачем, можуть бути пов'язані як з діяльністю наймодавця, так і з певними об'єктивними обставинами (обставини непереборної сили, випадку тощо). Тобто особливість зазначеної статті, полягає в тому, що вона застосовується до тих випадків, коли майно взагалі не могло бути використане наймачем.

Проте відповідач не надав підтверджень, що орендодавець перешкоджав у використанні земельної ділянки, яка передана за договором оренди.

З огляду на презумцію правомірності договору оренди землі, підписання акта приймання-передачі земельної ділянки, суд задовольняє вимогу про стягнення орендної плати у сумі 3634,02 грн.

В частині стягнення орендної плати в розмірі 1211,34 грн провадження підлягає закриттю у зв'язку з відсутність предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стаття 73 ГПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судові витрати, в порядку ч.1 ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, п.2 ч.1 ст. 231, ст. ст. 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки №SE5-50300415 від 04.09.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едтава", який зареєстрований Реєстраційною службою Малинського районного управління юстиції Житомирської області за №25237368 від 13.10.2015.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едтава" (02068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 35390931) звільнити орендовану земельну ділянку загальною площею 2103 кв. м, кадастровий номер :01:010:0893 та передати Публічному акціонерному товариству "Малинська паперова фабрика-Вайтманн" (11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Приходька, 66, ідентифікаційний код 00278735) за актом приймання-передачі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едтава" (02068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 35390931) на користь Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика-Вайтманн" (11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Приходька, 66, ідентифікаційний код 00278735)

- 3634,02 грн орендної плати;

- 5286,00 грн судового збору.

5. Закрити провадження у справі щодо стягнення 1211,34 грн орендної плати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.10.18

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу;

3- відповідачу (04210, АДРЕСА_2).

Відправити рек. з пов.