ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2018 р.                      Справа № 911/2013/18

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву та додані до неї матеріали

за заявою Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області „Броваритепловодоенергія”, (07400, вул. Грушевського, 3А, м. Бровари, Київська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Господарчі товари”, (07400, вул. Київська, 292, м. Бровари, Київська область)

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

КП Броварської міської ради Київської області „Броваритепловодоенергія” звернулось в господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до ТОВ „Господарчі товари” про стягнення основної заборгованості у розмірі 2 717, 09 грн, що виникла внаслідок невиконання боржником свого обов’язку щодо оплати у повному обсязі за надані послуги у період з 01.06.2016 р. по 06.03.2017 р. згідно з договором № 50176 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлового будинку від 15.05.2013 р.

Розглянувши заяву заявника про видачу судового наказу у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

3. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

4. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 цього ж кодексу судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 ст. 150 цього ж кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником додано договір № 50176 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлового будинку від 15.05.2013 р., укладений між КП Броварської міської ради Київської області „Броваритепловодоенергія” та ТОВ „Господарчі товари”, відповідні рахунки № 1125/50176 від 15.06.2016 р., № 1336/50176 від 13.07.2016 р., № 1719/50176 від 25.08.2016 р., № 1942/50176 від 15.09.2016 р., № 2155/50176 від 24.10.2016 р., № 2197/50176 від 15.11.2016 р., № 2429/50176 від 12.12.2016 р., № 33/50176 від 16.01.2017 р., № 424/50176 від 28.02.2017 р., № 633/50176 від 31.03.2017 р., виставлені заявником боржнику, відповідні акти про надання послуг від 30.06.2016 р., від 31.07.2016 р., від 31.08.2016 р., від 30.09.2016 р., від 31.10.2016 р., від 30.11.2016 р., від 31.12.2016 р., від 31.01.2017 р., від 28.02.2017 р., від 31.03.2017 р., та інші документи.

Згідно з пунктами 2.1., 2.3. договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 2.8., 2.9. договору фактично надані виконавцем послуги у відповідному місяці оформляються актом про надання послуг. Виконавець зобов?язується направити споживачу на адресу, що вказана в договорі акт про надання послуг. Споживач зобов?язується протягом 5-ти днів з моменту його отримання повернути його виконавцю в належно оформленому вигляді.

У випадку неповернення споживачем належно оформлених актів та відсутності письмових заперечень, послуги вважаються наданими та прийнятими споживачем.

Як вбачається із матеріалів справи, вищевказані акти про надання послуг підписані лише повноважною особою заявника і не містять підписів повноважної особи боржника, а отже не є підписаними обома сторонами договору, а тому такі акти не можуть бути достатніми, належними та допустимими доказами надання послуг за договором у період з 01.06.2016 р. по 06.03.2017 р.

Докази, додані заявником до заяви про видачу судового наказу, на підтвердження направлення боржнику відповідних актів про надання послуг, а саме копії списку згрупованих поштових відправлень за 28.10.2016 р., фіскального чеку № 8587 від 28.10.2016 р. про відправлення рекомендованого листа, списку згрупованих поштових відправлень за 07.12.2016 р., фіскального чеку № 2424 від 07.12.2016 р. про відправлення рекомендованого листа, списку згрупованих поштових відправлень за 08.02.2017 р., фіскального чеку № 7553 від 08.02.2017 р. про відправлення рекомендованого листа, списку згрупованих поштових відправлень за 07.03.2017 р., фіскального чеку № 9951 від 07.03.2017 р. про відправлення рекомендованого листа, не є належними та достатніми доказами, що підтверджують факти направлення заявником боржнику саме відповідних актів про надання послуг, оскільки такі докази не підтверджують вміст поштових відправлень, а вміст поштових відправлень у відповідності до Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., підтверджується поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення (цінним листом з описом вкладення).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви заявником не додано усіх достатніх, належних та допустимих доказів, що б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме належним чином оформлені та підписані акти про надання послуг чи інші первинні документи, докази направлення споживачу відповідних актів про надання послуг, тощо, що не відповідає вимогам ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, і відсутність яких не підтверджує наявність і виникнення у заявника вищевказаної грошової вимоги до боржника на заявлену суму.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

2. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

3. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

4. Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно до ст. 153 цього ж кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 233 – 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у задоволенні заяви № 01-2186 від 05.09.2018 р. (вх. № 2089/18 від 12.09.2018 р.) Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області „Броваритепловодоенергія” про видачу судового наказу за вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „Господарчі товари” про стягнення основної заборгованості у розмірі 2 717, 09 грн за договором № 50176 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлового будинку від 15.05.2013 р.

2.          Роз’яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                 В.М.Бацуца