РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 м. Київ Справа № 910/10638/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-ІНТЕГРАТОР";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ";

про: стягнення 339.125,81 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-ІНТЕГРАТОР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (далі - відповідач) про стягнення 339.125,81 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором добровільного страхування наземного транспорту від 02.06.2017 № 455/17-Т/Ц2, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 339.125,81 грн., з яких: 333.227,22 грн. - сума страхового відшкодування, 4.398,59 грн. - пеня та 1.500,00 грн. - збитки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10638/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням стану сп'яніння водія позивача та невиконання позивачем умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 02.06.2017 № 455/17-Т/Ц2.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі та відсутність ознак сп'яніння у водія позивача ОСОБА_1

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про порушення позивачем вимог договору добровільного страхування, а також про те, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності водія містять достатньо доказів про наявність порушень з боку водія застрахованого транспортного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відповідачем, як страховиком, та позивачем, як - страхувальником укладено договір добровільного страхування транспортного транспорту від 02.06.2017 № 455/17-Т/Ц2 (далі - Договір).

Відповідно до предмету Договору, відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу а саме: "HONDA CRV, із державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

Пунктом 10 Договору визначено, що загальна страхова сума становить 550.000,00 грн.

Положеннями п. 12.3 Договору добровільного страхування передбачено, що за збитками внаслідок ДТП, що призвела до пошкодження ТЗ - франшиза становить 0 % від страхової суми, вказаної у розділі 10 Договору.

Відповідно до п. 22.2.2 Договору, збитки внаслідок ДТП - будь яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Розділом 25 Договору визначені дії позивача у разі настання страхового випадку, а саме, зокрема:

- при ДТП діяти у відповідності до п.п. 2.10, 2.11 правил дорожнього руху (п. 25.1.5 Договору);

- при ДТП пройти огляд на стан сп'яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 25.1.6 Договору).

Умовами п. 30.1 Договору передбачено, що відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати позивачу пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, і не більше 10 % від суми невиконаного зобов'язання.

04.12.2017 близько о 12:00 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "ЗАЗ" із державним номерним знаком НОМЕР_2, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав механічні ушкодження.

На виконання умов Договору добровільного страхування позивачем здійснено належне повідомлення страховика про факт настання страхових випадків та направлена на адресу останнього письмова заяви з необхідним переліком документів, зазначеним у Договорі добровільного страхування.

Вартість відновлюваного ремонту застрахованих автомобіля в результаті його пошкодження у вказаному вище ДТП визначено позивачем на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 17.06.2018 № 2006, здійсненого за замовленням позивача фізичною особою-підприємцем Білоус І.А., який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності від 10.11.2016 № 901/16, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту визначена за витратним підходом в сумі 333.227,22 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його зобов'язання за Договором. Після настання страхового випадку, передбаченого сторонами спору у Договорі, у позивача виникло право на отримання страхового відшкодування, а у відповідача - обов'язок здійснити страхове відшкодування. Проте, відповідно до листа відповідача від 30.03.2018 № 3/к/у, позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що водієм застрахованого автомобіля гр. ОСОБА_1 при настанні події, передбаченої п. 22.2 Договору не виконано обов'язку щодо проходження огляду на стан сп'яніння.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 339.125,81 грн., з яких: 333.227,22 грн. - сума страхового відшкодування, 4.398,59 грн. - пеня та 1.500,00 грн. - збитки у вигляді витрачених відповідачем коштів за виготовлення звіту про визначення вартості матеріального збитку від 17.06.2018 № 2006.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

З урахуванням фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт невиконання відповідачем зобов'язання за Договором у вигляді несплати суми страхового відшкодування належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем жодним чином не спростований, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування за Договором підлягає задоволенню повністю в розмірі 333.227,22 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Положеннями п. 30.1 Договору визначено, що відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати позивачу пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, і не більше 10 % від суми невиконаного зобов'язання.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним, оскільки в поданому до суду розрахунку враховані як робочі так і не робочі дні.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 3.132,36 грн. за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня: з 30.03.2018 по 09.08.2018 (94 робочих дні, 333.227,22 грн. Х 0,01 % = 3.132,36 грн.).

Позовна вимога про стягнення з відповідача збитків у вигляді витрачених відповідачем коштів за виготовлення звіту про визначення вартості матеріального збитку від 17.06.2018 № 2006 в сумі 1.500,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки не є складовою частиною фактичного розміру понесених позивачем збитків на відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля. Крім того, умовами п. 27.12 Договору визначено, що для проведення незалежної експертизи відповідач здійснює залучення експертів за власні кошти.

Заперечення відповідача, викладені в поданих до суду заявах судом відхилені, оскільки постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.03.2018 № 363/3698/17 встановлено, що ознаки сп'яніння у водія позивача ОСОБА_1 відсутні. Крім того, судом встановлено, що позивачем виконані вимоги Договору щодо звернення до відповідача про повідомлення останнього про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-ІНТЕГРАТОР" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ КОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 73, ідентифікаційний код 31091208) страхове відшкодування в сумі 333.227 (триста тридцять три тисячі двісті двадцять сім) грн. 22 коп.; пеню в сумі 3.132 (три тисячі сто тридцять дві) 36 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 5.045 (п'ять тисяч сорок п'ять) 39 коп.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац