РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2018Справа № 910/8375/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про відшкодування шкоди в розмірі 9 504,99 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про відшкодування шкоди у розмірі 9 504,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.07.2018. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.07.2018 відкладено розгляд справи на 18.09.2018.

Судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України.

Ухвали суду відповідачу були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41.

На призначені судові засідання 26.07.2018, 18.09.2018 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 25.07.2018, 13.09.2018.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №НАН0СPS-149F1FK.

Відповідно до договору позивач прийняв на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3 (застрахований автомобіль).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ), що належать йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2017 в м. Харкові на перехресті вул. В'ятської та вул. Віренської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки "ГАЗ", державний реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який, керуючи вказаним транспортним засобом не впевнився в безпеці руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою Київського районного суду міста Харкова від 12.07.2017 (справа №640/8669/17, н/п №3/640/2530/17) ОСОБА_3 за вчинення вказаного ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3, який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 15.10.2014 №№НАН0СPS-149F1FK.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 15.10.2014 №№НАН0СPS-149F1FK, на підставі страхового акту від 19.06.2017 №Э.ENSTRAX/3-10320900 позивачем виплачено Страхувальнику 10 504,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.07.2017 №1028426.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 25.05.2017, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під керуванням транспортного засобу "ГАЗ" (д.н. НОМЕР_1), застрахована Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3576130. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 1000 грн., діючий станом на 25.05.2017.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з заявою за вих. №15-11/02-12-1 від 15.11.2017 на виплату страхового відшкодування, відповідно до якої позивач просить відповідача сплатити страхове відшкодування у сумі 9 504,99 грн.

Зазначену вимогу відповідач отримав 17.11.2017, про що свідчить наявна в матеріалах справи накладна №R0754492.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 9 504,99 грн., які Відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

В матеріалах справи міститься Звіт №1627374/2017 від 07.06.2017 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4, в якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту застрахованого позивачем транспортного засобу "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3, складає 18 538,22 грн.

У вищевказаному висновку вказано, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Кіа", державний реєстраційний НОМЕР_3 - становить 0,70.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/3576130 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що на відповідачеві за полісом №АК/3576130 лежить обов'язок відшкодувати за спірним страховим випадком 9 504,99 грн. (в межах витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу - 18 538,22 грн. та виходячи з здійсненої виплати страхового відшкодування в розмірі 10 504,99 грн. та за мінусом франшизи за полісом №АК/3576130 в сумі 1000,00 грн.).

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі 9 504,99 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 130, 233, 236, 238, 250, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41, ідентифікацій код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Узвіз Кодацький, буд. 2, ідентифікаційний код 33248430) 9 504 (дев'ять тисяч п'ятсот чотири) грн. 99 коп. страхового відшкодування, 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.09.2018

Суддя І.І. Борисенко