ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Справа №11/Б-1203

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (головуючий), суддів Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Шевчук Н.

за участі арбітражного керуючого ОСОБА_2, представника боржника адвоката ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційні скарги Державного підприємства Зарубинський спиртовий завод та ОСОБА_4 підприємства Рудтранс Інтернешнл фірми Торговий дім Проскурів на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року (повний текст складено 18.06.2018, суддя Сидорук А.М.) у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод"

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 09 листопада 2009 року порушив провадження у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" (с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00375065). Суд ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, судову процедуру розпорядження майном боржника. Ухвалою від 09 березня 2010 року суд затвердив реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод".

Розгляд справи №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном боржника.

02 квітня 2018 року до Господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" ( ОСОБА_6 "Саванді") надійшла заява № б/н від 29.03.2018 (вх.№8708 від 02.04.2018) про визнання поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203 про банкрутство, яку суд прийняв до розгляду у судовому засіданні.

Господарський суд Тернопільської області 13 червня 2018 року розглянув заяву ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" про визнання поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203 і ухвалив:

1. Визнати грошові вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" відносно Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" у сумі 3 068 688,95 грн.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора: в сумі 2 881 286,90 грн. четверта черга; в сумі 187 402,05 грн. - шоста черга; в сумі 3 524 грн. - перша черга.

2. У задоволенні грошових вимог в сумі 219 570,28 грн. - відмовити.

Суд першої інстанції дослідив обставини щодо виконання сторонами зобов»язань за договором поставки №27/01/17/1 і додаткових угод до нього та дійшов висновку про обґрунтованість заяви кредитора ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" про визнання поточних грошових вимог відносно боржника Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод в сумі 2 881 286,90 грн. заборгованості та 187 402,05 грн. пені обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами.

Також суд вказав, що у справі про банкрутство спір між сторонами не вирішується по суті, а лише встановлює грошові вимоги кредитора. Суд керувався положеннями статей 509, 525, 526, 530, 549, 546, 629 Цивільного кодексу України, статей 173, 193, 231 Господарського кодексу України, статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо визначення поточних вимог кредиторів.

Апеляційні скарги подали кредитор ОСОБА_7 підприємство спільного підприємства Рудтранс Інтернешнл фірма Торговий дім Проскурів і боржник ОСОБА_8 підприємство Зарубинський спиртовий завод.

1. ОСОБА_7 підприємство спільного підприємства Рудтранс Інтернешнл фірма Торговий дім Проскурів просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді".

Вважає, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам ГПК України, приписам статей 1, 12, 22, 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19 січня 2013 року, оскільки ураховуючи перебування боржника на стадії судової процедури розпорядження майном спори за поточними вимогами підлягають розгляду в порядку позовного провадження. Також зазначає, що ухвала порушує права ОСОБА_4 підприємства фірми Торговий дім Проскурів, як конкурсного кредитора у справі №11/Б-1203.

2. ОСОБА_8 підприємство Зарубинський спиртовий завод просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді".

Вважає, що оскаржена ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. У силу положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ТзОВ "Саванді" має право заявляти поточні кредиторські вимоги у ліквідаційній процедурі. Страва №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном боржника і на цій стадії суд не мав законних підстав розглядати і визнавати поточні кредиторські вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді".

30 липня 2018 року до суду надійшов відзив ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" на апеляційні скарги кредитора ОСОБА_4 підприємства спільного підприємства Рудтранс Інтернешнл фірми Торговий дім Проскурів іборжника Державного підприємства Зарубинський спиртовий завод, просить відмовити у їх задоволенні, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 залишити без змін.

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" зазначає, що апелянти не відхиляють і не спростовують факту заборгованості у сумі 3 068 688,95 грн., що була визначена Господарським судом Тернопільської області. Вважає безпідставними доводи про неможливість у судовій процедурі розпорядження майном боржника розглядати і визнавати поточні кредиторські вимоги, а лише у ліквідаційній процедурі. Наголошує, що заборгованість боржника перед ОСОБА_6 «Саванді» та включення товариства до реєстру кредиторів не впливають на процес погашення вимог конкурсних кредиторів та не порушує їх майнові інтереси, а є захистом законних прав ОСОБА_6 «Саванді».

Про призначення розгляду справи на 18 вересня 2018 року, а в подальшому про оголошення перерви у судовому засіданні на 25 вересня 2018 року учасникам справи повідомлено належним чином.

25 вересня 2018 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду подано клопотання ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" з проханням відкласти розгляд справи з тих підстав, що адвокат відповідача ОСОБА_6 «Саванді» не може прибути у судове засідання у зв»язку із участю в іншій справі №1940/1306/18, що розглядається Тернопільським окружним адміністративним судом і розгляд якої заздалегідь призначено на 25 вересня 2018 року.

До клопотання додано угоду про надання правової допомоги, укладену 20 вересня 2018 року ОСОБА_6 «Саванді» з адвокатом ОСОБА_9, ордер серії ТР №041326 на надання правової допомоги від 24 вересня 2018 року та витяг із сайту про призначення Тернопільським окружним адміністративним судом на 25 вересня 2018 року судового засідання для розгляду справи №1940/1306/18 .

Клопотання підписане 25 вересня 2018 року директором ОСОБА_6 «Саванді» ОСОБА_10

Відповідно до вимог частини 11 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи за клопотанням учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

До клопотання ОСОБА_6 «Саванді» не додано доказів на підтвердження участі адвоката ОСОБА_9 в адміністративній справі №1940/1306/18, судове засідання у якій призначене Тернопільським окружним адміністративним судом на 25 вересня 2018 року. Тому Львівський апеляційний господарський суд немає законних підстав вважати поважними названі у клопотанні ОСОБА_6 «Саванді» причини відкладення розгляду справи №11/Б-1203 і задовольняти клопотання. Крім того, ОСОБА_6 «Саванді» надіслало відзив на апеляційні скарги.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 271 ГПК України установлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув у межах доводів та вимог апеляційні скарги Державного підприємства Зарубинський спиртовий завод та ОСОБА_4 підприємства Рудтранс Інтернешнл фірми Торговий дім Проскурів, матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 слід скасувати з таких підстав.

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом діє в новій редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р.

Згідно з п. 11 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону № 4212-VI ) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Провадження у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" Господарський суд Тернопільської області порушив 09 листопада 2009 року, триває судова процедура розпорядження майном боржника. Тому застосуванню підлягають положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону №784-XIV від 30.06.1999 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон про банкрутство).

За визначенням статті 1 Закону про банкрутство, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Приписами статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в чинній редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI теж визначено наслідки визнання боржника банкрутом - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Таким чином, у силу приписів закону поточні вимоги кредиторів можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Визначена Законом про банкрутство компетенція господарського суду у судових процедурах банкрутства не передбачає права господарського суду у судовій процедурі розпорядження майном боржника розглядати поточні кредиторські вимоги до боржника, які виникли під час процедури розпорядження майном боржника.

Статтею 20 Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону N 2147-VIII, яка діє з 15 грудня 2017 року, передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (п.8 ч.1 ст.20).

Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року теж передбачав, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, підвідомчі господарським судам (п.7 ч.1 ст.12).

Верховний Суд у постанові від 19 червня 2018 року по справі №908/4057/14 висловив позицію про те, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника.

Як зазначено, справа №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном боржника. 02 квітня 2018 року ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" подало Господарському суду Тернопільської області заяву про визнання поточних кредиторських вимог до боржника у провадженні справи №11/Б-1203.

У заяві ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" просило суд визнати його поточні кредиторські вимоги до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" у сумі 2 881 286, 90 грн. заборгованості та пеню у сумі 406 972,33 грн. та включити до реєстру вимог кредиторів. Вимоги обґрунтовано неналежним виконанням ОСОБА_8 підприємством "Зарубинський спиртовий завод" зобов»язань за договором поставки №27/01/17/1, укладеним 27 січня 2017 року ОСОБА_8 підприємством "Зарубинський спиртовий завод" з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді", і додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4 до договору поставки №27/01/17/1.

З наведеного слідує, що між ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" і ОСОБА_8 підприємством "Зарубинський спиртовий завод" виник спір у зв'язку із здійсненням господарської діяльності у 2017 році (під час судової процедури розпорядження майном боржника) - з виконання зобов»язань за договором поставки №27/01/17/1, укладеним 27 січня 2017 року. Відповідно заборгованість Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" за договором поставки №27/01/17/1 від 27 січня 20017 року і додатковими угодами є поточною. Відтак лише у разі визнання Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" банкрутом і введення ліквідаційної процедури ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" вправі у судовій ліквідаційній процедурі заявити кредиторські вимоги, що виникли під час проведення судової процедури розпорядження майном боржника.

До визнання боржника Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" банкрутом і введення ліквідаційної процедури вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", що виникли під час судової процедури розпорядження майном боржника, повинні розглядатись та вирішуватись Господарським судом Тернопільської області, як спори з майновими вимогами до боржника у провадженні справи №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод".

Отже, ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" передчасно у судовій процедурі розпорядження майном боржника звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод".

Господарський суд Тернопільської області невірно застосував викладені вище положення Господарського процесуального кодексу України, Закону про банкрутство та у судовій процедурі розпорядження майном боржника прийняв і розглянув заяву ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" про визнання поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203 та ухвалою від 13 червня 2018 року визнав грошові вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" відносно Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" у сумі 3 068 688,95 грн, визначив черговість задоволення грошових вимог кредитора: в сумі 2 881 286,90 грн четверта черга; в сумі 187 402,05 грн - шоста черга; в сумі 3 524 грн - перша черга. При цьому висновок суду першої інстанції про те, що у справі про банкрутство спір між сторонами не вирішується по суті, а лише встановлює грошові вимоги кредитора прямо суперечить приписам пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції.

Крім того, визначення суми і черговості погашення вимог поточного кредитора, змінює черговість і суми кредиторських вимог реєстру вимог кредиторів Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", порядок і наслідки погашення яких, зокрема на стадії судової процедури розпорядження майном боржника, визначено Законом про банкрутство.

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" про те, що апелянти не відхиляють і не спростовують факту заборгованості у сумі 3 068 688,95грн., що була визначена Господарським судом Тернопільської області. Проте наголошує, що переглядає оскаржену ухвалу в межах вимог і доводів апеляційних скарг, згідно з частиною 1 статті 268 Господарського процесуального кодексу України. Суд не розглядає і не вирішує майновий спір щодо заборгованості Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" перед ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" за договором поставки №27/01/17/1 від 27 січня 2017 року і додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4 до договору поставки №27/01/17/1. Цей спір підлягає розгляду місцевим господарським судом, а результатом розгляду такого спору у судовій процедурі розпорядження майном боржника має бути не визнання поточних вимог кредитора і визначення черговості їх задоволення, а судове рішення про стягнення чи про відмову у стягненні спірної заборгованості.

Статтею 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладених обставин справи і приписів закону ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 належить скасувати, відмовити ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" у визнанні поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства Зарубинський спиртовий завод та ОСОБА_4 підприємства Рудтранс Інтернешнл фірми Торговий дім Проскурів задовольнити. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року у справі №11/Б-1203 скасувати, прийняти нове судове рішення:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Саванді" про визнання поточних кредиторських вимог у справі №11/Б-1203.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя О.В.Зварич

суддя І.Б. Малех