РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018Справа № 910/4966/18

За позовомІноземного підприємства "Літімпекс";
До Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";
Прозобов'язання виконати умови договору;
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Мітрюшин Д.В., довіреність від 11.04.2018;
Від відповідача:Косик С.І., довіреність від 04.07.2018 № 1001.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Іноземне підприємство "Літімпекс" звернулося до суду з позовом, яким просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" виконати зобов'язання за договором про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України від 01.03.2018 № 580/32/2018-ЦЮ, шляхом надання позивачеві єдиного цифрового десятизначного коду (коду платника) для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів та видачі Іноземному підприємству "Літімпекс" довідки з вказівкою його найменування і номеру присвоєного коду.

Позовні вимоги мотивовані безпідставним невиконанням відповідачем обов'язку, передбаченого договором, зокрема п. 2.1.5 та п. 2.4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2004 № 644.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4966/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.05.2018, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

30.05.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у позові відмовити повністю, оскільки для отримання єдиного цифрового десятизначного коду (коду платника) для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів у міжнародному сполученні замовнику перевезень необхідно внести перший внесок грошових коштів як оплату за майбутні перевезення, який становить 300 000,00 доларів США на 2018 рік.

12.06.2018 позивач подав відповідь на відзив із запереченнями доводів відповідача, в якому зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" безпідставно ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором.

31.05.2018 та 14.06.2018 в підготовчому засіданні оголошувалася перерву до 14.06.2018 та 03.07.2018 відповідно для підготовки представників до розгляду справи з урахуванням документів, що надійшли.

У підготовчому засіданні 03.07.2018, отримавши від представника відповідача заперечення на відповідь відзив, а також вчинивши всі передбачені процесуальним законодавством дії за ст.ст. 182-183 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.07.2018.

Під час розгляду справи по суті 19.07.2018 та 06.09.2018 представник позивача доповів суду про підстави позову та обставини, які зумовили подання до суду позовної заяви, посилався на безпідставність ухилення відповідача від виконання свого прямого обов'язку за укладеним договором та просив позовні вимоги задовольнити. Так, згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив та поясненнями представника позивача Іноземне підприємство "Літімпекс" вважає, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" зобов'язане виконати свій обов'язок за договором від 01.03.2018 № 580/32/2018-ЦЮ та надати позивачеві єдиний цифровий десятизначний код (код платника) для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів, а також видати відповідну довідку з найменуванням підприємства і номером коду, без яких замовлення перевезення транзитних вантажів у міжнародному сполученні є неможливим.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, судові витрати просив покласти на позивача. На переконання відповідача, позивач був обізнаний з необхідністю перерахування першого внеску в сумі 300 000,00 доларів США як оплату майбутніх перевезень. Розмір такого внеску визначено відповідачем у межах повноважень та відповідно до діючого законодавства.

Заперечуючи правову позицію відповідача, представника позивача зазначав, що підприємством не опорюється існуючі розміри авансових внесків, проте встановлення внеску у сумі 300 000,00 доларів США відбувалося за локальними актами Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", які не мають загальнообов'язкового характеру та суперечать нормативним актам, які регулюють відносини щодо розрахунків за перевезення вантажів залізничним транспортом.

06.09.2018 в судовому засіданні після проведення судових дебатів оголошено перерву до 13.09.2018.

13.09.2018 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Іноземне підприємство "Літімпекс" 01.03.2018 року уклали договір про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України № 580/32/2018-ЦЮ, предметом якого визначено регулювання відносин сторін, пов'язаних з організацією перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України у міжнародному залізничному вантажному сполученні, наданням додаткових послуг, пов'язаних з цими перевезеннями, і оплатою їх замовником за встановленими тарифами.

Відповідно до п. 1.2 цього договору організація перевезень вантажів, які експедируються замовником, здійснюються за місячними планами і за додатковими замовленнями на перевезення вантажів у вагонах і контейнерах.

Згідно з п. 1.3 договору діяльність сторін регулюється цим договором, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (по тексту договору - СМГС) при перевезеннях з оформленням накладної СМГС, ЦІМ/СМГС, Конвенцією про міжнародні залізничні перевезення (по тексту договору - КОТІФ) при перевезеннях з оформленням накладної ЦІМ, Тарифною політикою залізниць держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та перевезення вантажів у міжнародному сполученні на відповідний фрахтовий рік (по тексту договору - Тарифна політика), міжнародними договорами та чинним законодавством України.

Строк дії договору визначено сторонами у розділі 8, де вказано, що договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2018 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх завершення. Якщо жодна зі сторін не звертається письмово за один місяць до закінчення терміну дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то дія договору продовжується на кожний наступний фрахтовий рік.

До основних обов'язків позивача як замовника за договором було віднесено здійснення діяльності на міжнародному ринку транспортних послуг, спрямовану на залучення до перевезення транзитних вантажів залізничним транспортом України (п. 2.2.1); забезпечення наявності грошових коштів на особових рахунках для резервування при прийомі на територію України вагонів, що слідують під його кодом платника (п. 2.2.2); перерахування належних сум провізної плати і додаткових зборів за вантажні перевезення відповідно до установлених тарифів (п. 2.2.3).

Основними обов'язками Укрзалізниці визначено повідомлення перевізників умов перевезення вантажів та надання додаткових послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (п. 2.1.1); повідомлення про зміну діючих або введення нових нормативних актів з питань організації перевезень вантажів залізничним транспортом України (п. 2.1.2); повідомлення замовника про підвищення тарифів (п. 2.1.3); надання замовнику єдиного цифрового десятизначного коду для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезеннями вантажів (п. 2.1.5); повідомлення замовника в автоматичному режимі на його електронну адресу про призупинення перевезення вантажів під його кодом платника на вхідній прикордонній станції у разі недостатності на йог особовому рахунку грошових коштів для резервування (п. 2.1.9).

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач не виконує обов'язок, передбачений п. 2.1.5 договору і не надає позивачеві єдиний цифровий десятизначний код для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів (по тексту договору - код платника) незважаючи на направлення відповідної вимоги (претензія від 19.03.2018 № 57) та перерахування суми резервування у розмірі 55 555,00 грн. (платіжне доручення від 18.03.2018 № 58).

Відповідач вважає правомірною свою бездіяльність в частині присвоєння позивачеві єдиного цифрового десятизначного коду для проведення розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів, оскільки виконанню відповідного обов'язку за п. 2.1.5 договору з боку Укрзалізниці має передувати перерахування замовником першого внеску в сумі 300 000,00 доларів США як оплату майбутніх перевезень.

Суд погоджується з правовою позицією відповідача, а тому не вважає неправомірним неприсвоєння Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" єдиного цифрового десятизначного коду Іноземному підприємству "Літімпекс" у зв'язку з укладенням договору про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України від 01.03.2018 № 580/32/2018-ЦЮ, зважаючи на таке.

Правове регулювання питань міжнародних вантажних перевезень залізничним транспортом України засновується на положеннях таких нормативних актів як закони Україн "Про залізничний транспорт", "Про транспорт", "Про ратифікацію Угоди про проведення узгодженої політики у визначенні транспортних тарифів", "Про ціни і ціноутворення", Угода про міжнародне вантажне сполучення, Концепція встановлення узгодженої тарифної політики на залізничному транспорті держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, погоджена Рішенням Ради Голів Урядів СНД від 18.10.1996 (далі - Концепція), Тарифною угодою залізничних адміністрацій (Залізниць) держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 17.02.1993 (далі - Тарифна угода), Тарифна політика Залізниць держав - учасниць Співдружності незалежних Держав (далі - Тарифна політика), Господарський та Цивільний кодекс України.

Відповідно до Указу Президента України від 12.05.2011 № 581/2011 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460 у сфері тарифної політики право затверджувати тарифи на перевезення залізничним транспортом вантажів транзитом через територію України покладено на Міністерство інфраструктури України.

Транзитні тарифи затверджуються в рамках Тарифних політик, які щорічно приймаються тарифними конференціями на кожен фрахтовий рік.

Оголошення про введення в дію Тарифної політики на кожен фрахтовий рік здійснюється наказами Міністерства інфраструктури України, які реєструються у Міністерстві юстиції.

Тарифна політика на кожен фрахтовий рік та відповідні накази Міністерства інфраструктури України розміщуються позивачем на його офіційному сайті www.uz.gov.ua у розділі "Вантажні перевезення" - "Тарифні умови" - "Транзитні перевезення".

Наказом Міністерства інфраструктури України від 06.12.2017 № 424 введено в дію Тарифну політику Залізниць держав-учасниць СНД на перевезення вантажів у міжнародному сполученні на 2018 фрахтовий рік (надалі - Тарифна політика).

Згідно із п. 1.3 розділу Тарифної політики визначено "Каждая железнодорожная администрация (Железная дорога) вправе самостоятельно определять долю платы за использование инфраструктуры железных дорог свого государства в общем тарифе".

Пунктом 1.4 Тарифної політики встановлено, що "Начисление провозных платежей осуществляется в швейцарських франках, в доларах США или евро, что устанавливается Тарифной политикой каждой железнодорожной администрации (Железной дороги) либо нормативным документом железнодорожной администрации (Железной дороги)...".

За таких обставин, залізницям держав-учасниць Співдружності незалежних Держав згідно із Тарифною політикою, надано право нормативними документами самостійно визначати долю плати за використання інфраструктури залізниці.

Наказом Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 29.0.1.2016 № 036 (зі змінами) було затверджено Положення про Тарифну комісію Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" (далі - Положення), яка згідно із п. 1.1. Положення, утворена з метою розробки пропозицій по вдосконаленню тарифної політики на залізничному транспорті, прийняття рішень щодо: встановлення пільгових тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом; укладення договорів про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України з вантажовласниками та/або експедиторськими організаціями; підготовки пропозицій по передачі вантажних вагонів в оренду; забезпечення своєчасного надходження провізних платежів за перевезення вантажів та з питань, які стосуються спірних сум платежів за виконані перевезення вантажів; перегляду встановлених обсягів перевезень.

Пунктом 3.8 вказаного Положення передбачено право Тарифної комісії визначати розмір першого внеску грошових коштів як оплату за майбутні перевезення для вантажовласників та/або експедиторських організацій, які вперше укладають договір з Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця".

Таким чином, на підставі повноважень, наданих Тарифній комісії, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" згідно із п. 1.3 Протоколу № 7 засідання Тарифної комісії від 28.11.2017, прийняло рішення, відповідно до якого укладання договору "Про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України" з вантажовласниками та експедиторськими організаціями, які вперше укладають зазначений договір з Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" на 2018 фрахтовий рік, здійснюється на загальних підставах, тобто за умови надання необхідних документів та внесення встановленого першого внеску в розмірі не менше 300 000,00 доларів США (або у гривневому еквіваленті).

Згідно з п. 11 Положення рішення Тарифної комісії виноситься на розгляд правління Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" для схвалення до опублікування цього рішення.

Протокол № 7 засідання Тарифної комісії від 28.11.2017 схвалено до опублікування рішенням правління Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" № Ц-57/121 від 20.12.2017.

Зазначені вимоги щодо внесення встановленого першого внеску в розмірі не менше 300 000,00 доларів США (або у гривневому еквіваленті) діють для всіх без виключення вантажовласників та експедиторських організацій, які вперше укладають зазначений договір з Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" на 2018 фрахтовий рік.

За твердженнями відповідача, не запереченими позивачем, рішення Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" № Ц-57/121 від 20.12.2017 щодо першого внеску на 2018 рік та його розміру не оскаржувалось у встановленому законодавством порядку. Як вказує відповідач, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" не отримувало пропозицій про внесення змін щодо розміру першого внеску ні від вантажовласників, та ні від експедиторських організацій, в тому числі і від позивача.

Отже, виходячи з викладеного, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" уповноважено визначати положення, за умови дотримання яких з вантажовласниками та експедиторськими, організаціями укладатимуться договори про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України.

Як вказувалося вище, такий внесок на 2018 фрахтовий рік для осіб, які вперше укладають договір становить не менше 300 000,00 доларів США, тоді як позивач перерахував відповідачеві лише 55 555,00 грн., що не відповідає зазначеній сумі за курсом Національного банку України на день платежу.

Умовами укладеного сторонами договору передбачається, що розрахунки між ними здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" згідно з Тарифною політикою (п. 3.1), для чого філія "ЄРЦ" відкриває особові рахунки замовника з наданням відповідного номера і здійснює облік руху грошових коштів в доларах США і гривнях окремо (п. 3.5).

Матеріалами справи підтверджується, що до укладання договору від 01.03.2018 № 580/32/2018-ЦЮ сторонами у письмовій формі здійснювалося узгодження умов майбутньої співпраці. Так, позивач звертався до відповідача із листами від 24.11.2017 № 48, від 01.02.2018 № 52 з пропозицією щодо укладення договору про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України. При цьому, у своїх листах позивач чітко зазначив, що він має інформацію про початок договірної компанії на 2018 фрахтовий рік та ознайомився з вимогами (переліком документів та відомостей), необхідними для укладання договору про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України за посиланням: https://www.uz.gov.ua/cargo transportation/general information/contracts of carriage/.

На офіційному сайті Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", який є відкритим для загального доступу, розміщена інформація, що стосується присвоєння коду платника і де визначено, що код присвоюється лише за умови надання довідки філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про внесення першого внеску грошових коштів, як оплату за майбутні перевезення у розмірі не менше 300 000,00 доларів США або у гривневому еквіваленті.

Листом від 28.02.2018 №ЦТЛ-19/202 відповідач повідомив позивача про те, що на засіданні Тарифної комісії Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" 06.02.2018 розглянуті його листи від 24.11.2017 № 48, від 01.02.2018 № 52 щодо укладення договору про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України та прийнято рішення укласти такий договір на загальних підставах, за умови надання необхідних документів та внесення встановленого першого внеску у розмірі не менше 300 000,00 доларів США або у гривневому еквіваленті як оплату за майбутні перевезення. При цьому, у листі звернуто увагу на те, що після укладання договору оголошення коду платника здійснюється за умови надання довідки філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про внесення першого внеску грошових коштів як оплату за майбутні перевезення у розмірі не менше 300 000,00 доларів США або у гривневому еквіваленті.

Зазначена вимога кореспондується із переліком документів і вимогами, необхідними для укладання договору, та розміщеними в загальному доступі на офіційному веб-сайті Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".

У подальшому позивач надав документи, необхідні для підписання договору та 01.03.2018 сторонами було укладено договір № 580/32/2018-ЦЮ про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України, а філією "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" виставлено позивачу рахунок-фактуру № 80088 від 16.03.2018 на суму 7 881 796,20 грн.

Зазначений рахунок позивачем не оплачено. Доказів зворотного не подано.

У відповідь на претензію позивача від 19.03.2018 № 57 відповідач направив лист від 05.04.2018 № ЦТЛ-19/426, в якому знову повідомив проте, що присвоєння коду платника відбуватиметься після перерахування коштів в оплату за майбутні перевезення у розмірі не менше 300 000,00 доларів США або у гривневому еквіваленті.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позивач не виконав обов'язкову умову, необхідну для дотримання відповідачем його зобов'язання за п. 2.1.5 договору, а тому у відповідача не виникло зобов'язання з присвоєння позивачу єдиного цифрового десятизначного коду платника для проведення розрахунків, пов'язаних із перевезенням вантажів.

У зв'язку з викладеним позовні вимоги відхиляються, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до п. 1 ч. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 231, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2018.

Суддя О.В. Мандриченко