ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3538/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Калиниченко Л.М. за участю секретаря судового засідання Бондаренко О.М.

за позовом ОСОБА_1, 49000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш", 49098, м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Любарського, буд.98,

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 185 318, 22грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Громадянка ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш" стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 185 318, 22грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що за період з березня 2012р. по березень 2014р. їй не виплачена заборгованість по заробітній платі, яка складає 22 126, 44грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 163 191, 78грн.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2018р. справу № 904/3538/18 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 27.09.2018р. на 10:40год., зобов'язано позивача - надати в судове засідання для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви; відповідача - відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання, контррозрахунок стягуваної суми.

Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

13.09.18р. до господарського суду Дніпропетровської області від ПАТ "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ" надійшло заперечення за №144 від 12.09.2018р. на позовну заяву з додатками, в яких відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнав часткоов, а саме у сумі 157 208, 58грн., яка складається з суми середньої заробтної плати за час затримки виплати заробітної плати при звільненні (з 26.03.2014р. по 08.06.2018р.).

26.09.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшли пояснення позивача за №б/н від 14.09.2018р. на відзив відповідача разом з листом Пенсійного Фонду України "Індивідуальні відомості про застраховану особу" за №8667/02-06/32 від 03.09.2018р.

Ухвалою від 27.09.2018р. господарський суд Дніпропетровської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018р. о 09:55год.

В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 16.12.2014 року перебуває справа № 904/8661/14 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш" (49098, м. Дніпро, вул. Любарського, 98; ).

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з 07.07.1997р. по 26.03.2014р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки, поданою позивачем.

13.10.2016р. Публічне акціонерне товариство "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Дніпроважпапіргірмаш".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період з березня 2012р. по березень 2014р. їй не виплачена заборгованість по заробітній платі, яка складає 22 126, 44грн.

З відзиву відповідача вбачається, що станом на час звільнення відповідач був зобов'язаний здійснити сплату заробітної плати та компенсації невикористаної відпустки. За даними бухгалтерського обліку за відповідачем обліковується заборгованість перед позивачем у сумі 22 126,44грн.

16.12.2014р. було порушено провадження у справі №904/8661/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" з введенням процедури розпорядження майном.

До реєстру вимог кредиторів була включена загальна сума зобов'язань підприємства боржника перед працівниками, до якої увійшла, у тому числі, сума заборгованості із заробітної плати перед Позивачем.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2018р. відповідача визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

З моменту введення ліквідаційної процедури ліквідатором забезпечено складання поіменного реєстру, до якого окремою строфою внесена ОСОБА_1 в вказівкою суми заборгованості у вказаної вище сумі.

У зв'язку з викладеним відповідач вважає, що дана вимога підлягає відхиленню, оскільки вказана сума вже визнана та включена до реєстру вимог ліквідатором.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення заробітної плати за період з березня 2012р. по березень 2014р. у розмірі 22 126, 44грн. підлягають задоволенню.

Також, у поданій заяві, позивач просить суд стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 163 191, 78грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в всупереч вимогам КЗпП України, відповідач не виплачує позивачу заробітну плату.

Як вбачається з розрахункових листів за січень-лютий 2014р. (а/с 14) середньодобовий заробіток складає - 149, 58грн.

Позивачем самостійно вирахувано суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка склала суму 163 191, 58грн. (149, 58грн. х 1091 день).

З відзиву відповідача вбачається що у відповідності до частини 1 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошовихх зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі у банкрута не можуть виникати зобов'язання зі сплати додаткових зобов'язань (економічних санкцій) банкрута в тому числі виплаті середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку до оплати заборгованості із заробітної плати, оскільки господарська діяльність банкрута завершується, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості.

На попередньому судовому засіданні судом досліджено заперечення відповідача, з якого вбачається, що ліквідатором частково визнано суму середнього заробітку заявленого позивачем, оскільки сума середнього заробітку за час затримки виплати за робітної плати при звільненні повинна бути розрахована з дня звільнення (26.03.2014р.) по день визнання Відповідача банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (08.06.2018р.).

Також, судом з'ясовано, що ліквідатором зроблено описку в розрахунку, а саме: замість 107 днів, слід було вказати 1051 день. У зв'язку з викладеним сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 157 208,58грн. (149,58 грн. х 1051 день, де 149,58грн. - середньоденна заробітна плата).

Присутня в попередньому судовому засіданні позивач погодилася з поданими відповідачем запереченнями, та не заперечувала щодо визнання позовних вимог у розмірі 157 208,58грн.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, виходячи з виплати за останній 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарі) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р.).

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстава ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доводе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до приписів ст.ст.37, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", банкрут - боржник, неплатоспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнано господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна. З дня прийняття го сподарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання грошових вимог вважається таким, що настав; у банкрута не жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійснення ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати та компенсації середнього заробітку за несвоєчасній розрахунок при звільненні задовольняються господарським судом частково на загальну суму 157 208,58грн.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищеозначене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 194, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш", 49098, м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Любарського, буд.98, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 185 318, 22грн. визнати частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш", 49098, м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Любарського, буд.98, на користь ОСОБА_1, 49000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені (з 26.03.2014р. по 08.06.2018р.) у розмірі 157 208,58 (сто п'ятдесят сім тисяч двісті вісім) гривень 58 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапіргірмаш", 49098, м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Любарського, буд.98, на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , рахунок отримувача 6001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1762грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.10.2018р.

Суддя Л.М. Калиниченко