ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2127/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши заяву Заступника прокурора Одеської області (вх. 2-4957/18 від 02.10.2018 р.) про забезпечення позову у справі № 916/2127/18 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймонтаж ЛТД про витребування земельної ділянки з незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймонтаж ЛТД про витребування з незаконного володіння відповідача на користь позивача земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0157) площею 1,20 га, розташованої за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка. В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007 року, яке стало підставою для визнання права власності на вказану земельну ділянку та видачі відповідного державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, скасовано. При цьому прокурор вказує, що власником спірної земельної ділянки, зокрема, на момент її незаконного вибуття з комунальної власності, є Красносільська сільська рада як орган, уповноважений розпоряджатися землями комунальної власності у межах населених пунктів, який в межах компетенції не приймав рішень щодо передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2018 р. позовну заяву Заступника прокурора Одеської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2127/18 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання з викликом учасників справи призначено на 25.10.2018 р.

02.10.2018 р. разом із позовною заявою Заступником прокурора Одеської області була подана до господарського суду заява про забезпечення позову, згідно якої заявник просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0157, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, загальною площею 1,20 га. В обґрунтування вказаної заяви прокурор вказує, що заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2007 р., на підставі якого за ПП НІК РІЗОТ визнано право власності на земельну ділянку площею 1,20 га, яка розташована у с. Іллічівка Комінтернівського району Одеської області, з подальшою видачею державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, скасовано ухвалою цього ж суду від 02.10.2009 р. у звязку з його переглядом, а справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області та ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2010 р. провадження у справі № 2-1161/10 в частині позовних вимог про визнання права власності та вчинити певні дії закрито. Відтак, прокурор зазначає, що рішення, яке стало підставою для визнання права власності на вказану земельну ділянку та видачі відповідного державного акту на право власності на спірну земельну ділянку на даний час скасовано, а також зазначає, що Красносільською сільською радою рішення про передачу вказаної земельної ділянки ПП НІК РІЗОТ або будь-яким іншим особам не приймалося. Разом з цим, як зазначає заявник, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що 14.08.2013 р. державним реєстратором Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0157, загальною площею 1,20 га за ТОВ Строймонтаж ЛТД на підставі державного акту ЯД № 947420 від 23.03.2008 р., рішення № 7 від 04.02.2011 р., видавником якого є засновник ОСОБА_1, акту приймання-передачі земельної ділянки № 1 від 04.02.2011, видавником яких є ПП НІК РІЗОТ та ТОВ Строймонтаж ЛТД та в результаті проведених реєстраційних дій ТОВ Строймонтаж ЛТД отримало свідоцтво про право власності на земельну ділянку № 8784453 від 02.09.2013 р., видане реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, площею 1,20 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, з кадастровим номером :04:001:0157. Таким чином, як стверджує заступник прокурора Одеської області, ПП НІК РІЗОТ, використовуючи державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,20 га, достеменно розуміючи, що рішення суду, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку скасовано ще в 2010 році, фактично передало в якості внеску до статутного капіталу ТОВ Строймонтаж ЛТД спірну земельну ділянку, а відтак з комунальної власності Красносільської сільської ради без волі власника вибула земельна ділянка, загальною площею 1,20 га. При цьому заявник вказує, що предметом спору є нерухоме майно, яке підлягає витребуванню на користь держави в особі Одеської міської ради, може бути відчужене на користь третіх осіб, що ускладнить виконання рішення суду у даній справі, тому вважає за необхідне вжити заходи до забезпечення позову згідно ст.ст. 136-139 Господарського процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на спірне майно на час провадження у справі та зауважує, що ризики подальшого відчуження земельної ділянки та наявний факт відчуження земельної ділянки на користь третіх осіб підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається передача вказаної ділянки до статутного капіталу ТОВ Строймонтаж ЛТД.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви вбачається, що прокурор припускає можливість відчуження відповідачем на користь третіх осіб спірної земельної ділянки загальною площею 1,20 га з кадастровим номером :04:001:0157, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Адже з матеріалів справи та поданої заяви не вбачається саме вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження ним земельної ділянки загальною площею 1,20 га з кадастровим номером :04:001:0157, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Іллічівка, арешт на яку прокурор просить накласти. Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву Заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову необґрунтованою, у звязку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову у справі № 916/2127/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров