ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.10.2018 м.Харків Справа № 905/1287/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ПОБУТ-СЕРВИС, м.Дніпро, Дніпропетровська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 973, 54 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат

від відповідача: ОСОБА_2, довір.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю БУД-ПОБУТ-СЕРВИС, м.Дніпро, Дніпропетровска область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 2001351,23грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №029/3395-17 від 19.12.17р. в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару.

В якості правової підстави позову позивач посилається на положення статтей 625 Цивільного Кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1287/18.

Ухвалою суду від 16.07.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1287/18; дану справу визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.07.18р.

23.07.18р. до суду від відповідача надійшла факсограма з клопотанням про відкладення розгляду справи, аналогічне за своїм змістом клопотання надійшло до канцелярії суду засобами поштового звязку 25.07.18р.

25.07.18р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.07.18р. підготовче засідання відкладено на 29.08.18р.

29.08.18р. від позивача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 29.08.18р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 12.09.18р.

05.09.18р. через канцелярію суду від позивача надійшли:

- заява про зменшення розміру позовних вимог від 05.09.18р.;

- клопотання про розподіл судових витрат та повернення судового збору.

12.09.18р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Також, 12.09.18р. до суду від відповідача надішли:

- клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 10.09.18р. № 009/юр-754;

- лист з додатками від 10.09.18р. № 009/юр-749.

Ухвалою суду від 12.09.18р. за результатами підготовчого засідання прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження у справі №905/1287/18, розгляд справи по суті призначено на 02.10.18р.

19.09.18р. до суду від позивача надійшло клопотання про повернення судового збору в сумі 28258,26грн., сплачений позивачем за подання позову до суду, у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

19.12.17р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ПОБУТ-СЕРВИС» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством Новокраматорський машинобудівний завод (покупець) був укладений договір №029/3395-17 (далі за текстом договір), за умовами якого постачальник зобовязується передати покупцю у встановлені строки феросплавну продукцію (далі за текстом товар), вказану у специфікації №1, яка є невідємною частиною договору, а покупець зобовязаний прийняти його та оплатити в порядку, встановленому даним договором (п.1.1. договору).

Згідно п.п.3.1., 3.2. договору, ціна товару за одиницю та по позиціям визначена даним договором та вказана у специфікації №1. Загальна сума договору орієнтовно складає 9690300,00грн., в тому числі ПДВ 1615050,00грн., яка може бути змінена за згодою сторін у звязку із змінами обсягів поставки шляхом оформлення додаткової угоди.

Відповідно до п.3.5. договору, постачальник гарантує, що ціна на товар, вказаний у специфікації №1 до даного договору, залишається незмінною після поставки товару та протягом всього строку дії договору. Ціна на товар може бути змінена тільки за письмовою згодою сторін у вигляді оформленої додаткової угоди про зміну ціни.

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3. договору, визначено, що поставка товару здійснюється партіями (партія кількість товару, відвантажена по одній товарно-транспортній накладній) згідно специфікації №1. Поставка товару здійснюється автотранспортом постачальника на умовах DDP м.Краматорськ, склад покупця (Інкотермс 2010). Строк поставки товару вказується у специфікації №1.

Умовами п.5.1 договору сторонами узгоджено порядок розрахунку, а саме:

п.5.1.1. - оплата в розмірі 80% вартості фактично поставленої партії товару, в тому числі ПДВ, вказаної у специфікації №1, здійснюється покупцем протягом 20-ти банківських днів від дати поставки партії товару при наявності рахунку постачальника;

п.5.1.2. оплата в розмірі 20% від партії фактично поставленої партії товару, в тому числі ПДВ, вказаного у специфікації №1, здійснюється покупцем по закінченню 60-ти календарних днів від дати поставки партії товару, за умови реєстрації постачальником податкової накладної, складеної по операціям поставки даної партії товару, в ЄРПН у відповідності до Податкового кодексу України.

П.5.2. - оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за умови прийняття товару покупцем згідно п.п.6.1., 6.2., 6.3. даного договору.

Згідно п.7.3. договору, за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який нараховується пеня від вартості неоплаченого у строк товару, але не більше 1% від суми грошових коштів, прострочених у сплаті.

Договір вступає в силу від дати його підписання сторонами та діє до 31.12.18р. (п.11.4.)

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Сторонами договору 19.12.17р. підписана специфікація №1, згідно якої сторонами визначені найменування товару, кількість, строки поставки, загальна вартість товару, яка складає 9690300,00грн., в тому числі ПДВ 1615050,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено товар, зокрема і на підставі видаткових накладних №14 від 01.03.18р. на суму 622607,04грн., №15 від 01.03.18р. на суму 627311,52грн., №16 від 07.03.18р. на суму 647602,56грн., №17 від 07.03.18р. на суму 649028,16грн., а всього на загальну суму 2546549,28грн.

Зазначені видаткові накладні містять посилання на договір №029/3395-17 від 19.12.17р.

Поставлена позивачем продукція згідно вказаних видаткових накладних на загальну суму 2546549,28грн., була прийнята представником відповідача, що підтверджується підписом представника отримувача (відповідача) на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару на вищезазначену суму відповідачем не оспорюється.

За твердженнями позивача відповідачем здійснено оплату частково за видатковою накладною №14 від 01.03.18р. на суму 579619,08грн. на підтвердження чого позивачем надана виписка з карткового рахунку №361 за період 01.12.17р. 04.07.18р.

Таким чином, прострочена заборгованість ПрАТ Новокраматорський машинобудівний завод перед ТОВ «БУД-ПОБУТ-СЕРВІС» станом на 09.07.18р. становить 1966930,20грн.

При цьому, відповідно до змісту позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати товару, отриманого відповідачем по договору №029/3395-17 від 19.12.17р. згідно вищевказаних видаткових накладних в сумі 1966930,00грн.

Враховуючи, що згідно ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, суд розглядає спір в межах позовних вимог заявлених позивачем.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі п.7.3. договору нараховано та предявлено до стягнення пеню у розмірі 19669,28грн., а також нараховані на підставі ст.625 ЦК України та предявлені до стягнення 3% річних у розмірі 14751,95грн.

Претензією від 08.06.18р. позивач звернувся до відповідача з вимогою сплати заборгованість за отриманий товар по договору №029/3395-17 від 19.12.17р. Проте, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Отже, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору №029/3395-17 від 19.12.17р., поставлений товар у встановлений строк, у повному обсязі не сплатив, у звязку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 1966930,00грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Разом з тим, заявою поданою до суду під час розгляду справи, позивач у звязку із сплатою відповідачам суми основного боргу у повному обсязі, зменшив розмір позовних вимог, визначивши суму заявлену до стягнення як 3% річних у розмірі 973,54грн., що нараховані у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати товару, отриманого по видатковій накладній №17 від 07.03.18р.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам суд виходить з наступного:

Предметом спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ПОБУТ-СЕРВИС про стягнення з Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод 3% річних у сумі 973,54грн. Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №029/3395-17 від 19.12.17р.

Статтею 11 Цивільного кодексу України та статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статей 509, 526 Цивільного кодексу України та статей 173, 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.5.1.1. та 5.1.2. розрахунки за товар здійснюються наступним чином:

- оплата в розмірі 80% вартості фактично поставленої партії товару, в тому числі ПДВ, вказаної у специфікації №1, здійснюється покупцем протягом 20-ти банківських днів від дати поставки партії товару при наявності рахунку постачальника;

- оплата в розмірі 20% від партії фактично поставленої партії товару, в тому числі ПДВ, вказаного у специфікації №1, здійснюється покупцем по закінченню 60-ти календарних днів від дати поставки партії товару, за умови реєстрації постачальником податкової накладної, складеної по операціям поставки даної партії товару, в ЄРПН у відповідності до Податкового кодексу України.

За твердженнями позивача, у відповідача станом на час звернення позивача з позовом до суду була наявна заборгованість перед позивачем по сплаті товару, отриманого по видатковій накладній №17 від 07.03.18р. в сумі 649028,16грн.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов'язань за договором щодо своєчасної оплати товару, отриманого по видатковій накладній №17 від 07.03.18р., та останнім не спростовується, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання за договором №029/3395-17 від 19.12.17р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що розмір таких нарахувань складає 917,53грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ПАТ Новокраматорський машинобудівний завод на користь ТОВ БУД-ПОБУТ-СЕРВИС 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 917,53грн.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судові витрати на підставі ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до Господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 1762,00грн.

При поданні позову до суду позивачем згідно платіжного доручення №22 від 10.07.18р. було сплачено судовий збір в сумі 30020,26грн., що становить 1,5% від ціни позову 2001351,23грн.

Однак, як уже зазначалося судом, позивачем в ході розгляду справи було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог згідно якої ціну позову було зменшено до 973,54грн, а відтак судовий збір повинен становити 1762,00грн. що дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно положень ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог та у клопотанні про розподіл судових витрат позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

В підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00грн., позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 23.08.18р. з додатковою угодою до нього від 23.08.18р., копію ордеру серії ХВ №000045 від 23.08.18р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2061 серії ХВ №000352 від 21.12.2016р., копію акта наданих послуг №1 від 12.09.18р., копію рахунку №38 від 23.08.2018р., копію платіжного доручення №31 від 27.08.18р.

Відповідач у поданому до суду клопотанні просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів (рахунку) сплати таких витрат; доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт, детального опису послуг, наданих адвокатом.

Відповідач також зазначає, що розмір витрат, визначений позивачем на правову допомогу, є необґрунтованим, неправомірним, завищеним та не співмірним з ціню позову.

Дослідивши зміст, наданих позивачем документів в підтвердження витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що підставою надання послуг в акті №1 від 12.09.18р. наданих послуг зазначено договір про надання правової допомоги від 23.08.18р., який міститься в матеріалах справи. Крім того, акт як документ, що складається за участю сторін договору, містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом із зазначенням розрахунку суми витрат, зазначеним затраченим часом на їх виконання та вартістю.

Платіжне доручення №31 від 23.08.18р. згідно якого ТОВ «БУД-ПОБУТ-СЕРВІС» сплатив Адвокатському бюро ОСОБА_1 суму 5000,00грн. у призначенні платежу містить посилання на рахунок №38 від 23.08.18р. Копія вказаний рахунок міститься в матеріалах справи.

Доказів наявності інших правовідносин між ТОВ «БУД-ПОБУТ-СЕРВІС» та Адвокатським бюро ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. пов'язані з розглядом даної справи, доведені належним чином, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом ОСОБА_1 роботами, які прийняті позивачем за актом наданих послуг та оплачені останнім. За таких фактичних обставин та за змістом вищенаведених норм процесуального закону на відповідача належить покласти відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у зв'язку з розглядом даної справи.

Керуючись ст.ст.12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, ст.ст.236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ПОБУТ-СЕРВИС, м.Дніпро, Дніпропетровська область до Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 973,54грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод (84305, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонекідзе, буд.5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ПОБУТ-СЕРВІС» (49000, АДРЕСА_1, ) 3% річних у розмірі 917,53грн., судовий збір у сумі 1762,00грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи відповідно до (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 02.10.2018р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2018р.

Суддя М.О. Лейба