УХВАЛА

21 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛТОРА ГРУП",

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018

у складі колегії суддів: Богатиря К.В. (головуючий), Філінюка І.Г., Таран С.В.

та на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2018

у складі судді Літвінова С.В.

у справі за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТОРА ГРУП"

про стягнення штрафних санкцій 124 311,6 грн,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТОРА ГРУП", в якому просило суд стягнути з останнього на свою користь штраф в сумі 124 311,60 грн.

18.06.2018 рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/754/18 відмовлено у задоволенні позову.

13.08.2018 постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі № 916/754/18 залишено без змін.

04.10.2018 Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі № 916/754/18.

11.09.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", та доводи, викладені у касаційній скарзі у справі № 916/754/18, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

"а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;…

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу…".

При цьому, пунктом 1 частини п'ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тож Верховний Суд кваліфікує справу № 916/754/18 як малозначну за критерієм того, що ціна позову, заявленого у цій справі, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності у справі № 916/754/18 питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та наявності ознак значного суспільного інтересу, Верховний Суд виходить з наступного.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, змінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

У даному випадку скаржник ставить на розгляд касаційного суду питання, що потребують дослідження доказів у справі № 916/754/18, зокрема, пункту 5.5. укладеного між сторонами договору від 12.04.2017 № 53-В-ІЛФ-17 та змісту Актів припинення надання послуг за договором на предмет їх неналежної, на думку скаржника, оцінки судом апеляційної інстанції (аркуш 4 касаційної інстанції), що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції та має індивідуальний характер. Тому питання права, що скаржник ставить у своїй касаційній скарзі, не має фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також у даному випадку відсутні ознаки значного суспільного інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного Суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі № 916/754/18.

Керуючись частиною п'ятою статті 12, статтею 234, стаття 286 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі, якою є Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі № 916/754/18.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк