УХВАЛА

м. Київ

02.10.2018Справа № 910/11906/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "Квазар" про скасування заходів забезпечення позову по справі № 910/11906/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІЛЛАР" (04136, м.Київ, вул.Північно-Сирецька, буд. 3, )

до Приватного акціонерного товариства "Квазар" (04136, м.Київ, вул.Північно-Сирецька, буд. 3, )

про визнання недійсним договору

Представники сторін:

від позивача: Мильнікова М.М. за дов.

від відповідача: Півчук Т.В., Миронюк В.П. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІЛЛАР" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Квазар" про визнання недійсним, вчиненого ПАТ "Квазар", одностороннього правочину, оформленого повідомленням від 31.08.2018 № 327/А про розірвання договору № 1а від 28.07.1995 року про виконання робіт і надання послуг, укладеного між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.10.2018.

12.09.2018 позивачем подані письмові пояснення та додаткові докази.

Ухвалою суду від 12.09.2018 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІЛЛАР" вжито заходів забезпечення позову, а саме: зобов'язано ПАТ "Квазар" до розгляду спору по суті належним чином виконувати свої зобов'язання за Договором № 1а від 28.07.1995 з усіма змінами й доповненнями до нього, у тому числі: забезпечити безперешкодне користування ТОВ "Піллар" орендованими приміщеннями на підставі Договору № 1а від 28.07.1995; забезпечити безперешкодне користування ТОВ "Піллар" власним майном, що знаходиться в орендованих на підставі Договору № 1а від 28.07.1995 приміщеннях; забезпечити ТОВ "Піллар" енергоносіями відповідно до Договору № 1а від 28.07.1995; забезпечити безперешкодний пропускний режим працівникам ТОВ "Піллар" через прохідну ПАТ "Квазар" та проїзд через КПП автотранспорту ТОВ "Піллар" цілодобово, а також по заявці у вихідні та святкові дні, відповідно до умов Договору № 1а від 28.07.1995.

25.09.2018 до суду від ПАТ "Квазар" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якій заявник просить скасувати в повному обсязі заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 12.09.2018 у справі № 910/11906/18.

Ухвалою суду від 26.09.2018 розгляд клопотання призначено на 02.10.2018.

02.10.2018 через канцелярію суду відповідачем подано письмові пояснення до клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні 02.10.2018 представники відповідача вимоги клопотання підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, представник позивача проти задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову заперечував.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання Приватного акціонерного товариства "Квазар" про скасування заходів забезпечення позову по справі № 910/11906/18, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 12.09.2018 мотивоване тим, що відповідач не погоджується із обґрунтуванням судом підстав вжиття заходів забезпечення позову в ухвалі суду від 12.09.2018, оскільки передача ПАТ «Квазар» за умовами договору про виконання робіт та надання послуг №1а від 28.07.1995 в оренду ТОВ «Піллар» нежилих приміщень, загальною площею 20 010,60 кв.м. та отримання майна в тимчасове користування останнім має наслідком виникнення обов'язку у ТОВ «Піллар» сплачувати платежі по оренді та комунальних послугах. Стверджує, що у зв'язку із невиконанням ТОВ «Піллар» своїх зобов'язань по оплаті та наявністю заборгованості по орендних платежах та за спожиті послуги, орендодавцем - ПАТ «Квазар» була направлена вимога про сплату боргу та повідомлення про відмову від договору № 1а від 28.07.1995 та його розірвання з вимогою до 01.09.2018 повернути/звільнити майно/приміщення, що відповідає положенням ст.ст. 611, 651, 653, 782 ЦК України, п.5.2 договору, у даному випадку настали правові наслідки порушення зобов'язання, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання правочину. Пояснює, що за заявами працівників ТОВ «Піллар» було надано доступ у визначені дні до орендованих приміщень з метою звільнення приміщень від майна, при цьому ПАТ «Квазар» не має правової можливості забезпечити безперешкодне користування ТОВ «ПІЛЛАР» орендованими приміщеннями та власним майно, що знаходиться в орендованих на підставі Договору №1а від 28.07.1995 приміщеннях, оскільки відповідно до Постанови Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного департаменту територіального управління юстиції у місті Києві від 20.09.2018р. на майно ТОВ «Піллар» накладено арешт та встановлено обмеження права користування майном в повному обсязі

На думку ПАТ Квазар» задоволення заяви про забезпечення позову не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ТОВ «Піллар» продовжує користуватись орендованим майном, за актом приймання-передачі не здійснив його повернення, та не є адекватним заходом забезпечення позову, оскільки фактично забезпечує безоплатне користування ТОВ «Піллар» чужим майном та зобов'язує орендодавця сплачувати замість ТОВ «Піллар» плату за енергоносії, що завдасть збитків відповідачу та є втручанням в його господарську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись з клопотаннями про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018, відповідачем не надано суду доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів змінились обставини, що спричинили їх застосування.

Посилання відповідача у поданому ним клопотанні на надання за заявами працівників ТОВ «Піллар» 10.09.2017-13.09.2019 перепусток з метою звільнення приміщень від майна також не підтверджує зміни обставин, за яких судом було вжито заходів забезпечення позову.

Із суті правовідносин сторін вбачається, що між сторонами на підставі договору № 1а від 28.07.1995 склались договірні відносини щодо строкового платного користування ТОВ «Піллар» нежилих приміщень у ПАТ «Квазар», на даний час між сторонами існує спір про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого повідомленням від 31.08.2018 № 327/А про розірвання договору № 1а від 28.07.1995 року про виконання робіт і надання послуг, укладеного між позивачем та відповідачем, тому посилання відповідача на припинення правовідносин сторін за вказаним повідомленням з посиланням на положення ст.ст.653, 782 ЦК України та наслідки такого припинення є передчасними, щодо посилання на безоплатне користування ТОВ «Піллар» орендованим майном та комунальними послугами, то вказані обставини не підтверджені належними засобами доказування.

Крім того, наймодавець не позбавлений права виставити рахунки на оплату наданих послуг оренди та за спожиті комунальні послуги, у т.ч. за фактичне користування майном.

Також судом враховано, що справа №910/11906/18 по суті не вирішена.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи відповідача та надані документи, суд прийшов до висновку, що за вказаних обставин забезпечення позову у визначений ухвалою суду від 12.09.2018 спосіб є співрозмірним та адекватним заходом із позовними вимогами, невжиття таких заходів ускладнить або зроблять неможливим виконання рішення суду; наведені у клопотанні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року, не є обґрунтованими підставами, з якими чинне законодавство України пов'язує можливість скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Оскільки Приватним акціонерним товариством "Квазар" не наведено, а також належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст. 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, вказане клопотання, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 136, 137, 145, 233, 234, 255 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Квазар" про скасування заходів забезпечення позову по справі № 910/11906/18, вжитих ухвалою суду від 12.09.2018, відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Дата складання повного тексту та підписання ухвали 04.10.2018

Суддя О.М.Ярмак