ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/5459/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Енергетичні технології",

представник позивача - Крекін М.Д.,

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл",

представник відповідача-1 - Селепей Ю.І., Білоцерковець Н.В.,

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-2",

представник відповідача-2 - Кобилецький О.І.,

розпорядник майна - Куліченко М.В. в судовому засіданні особисто,

скаржник - ОСОБА_9,

представник скаржника - ОСОБА_10

розглянувши касаційні скарги ОСОБА_9 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл"

в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018

у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Алданової С.О., Отрюха Б.В.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергетичні технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-2"

про визнання договору недійсним

у межах справи № 910/5459/15-г

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл"

до Публічного акціонерного товариства "Енергетичні технології"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 27.03.2007 між ВАТ "Енергетичні технології" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" (виконавець) укладено Договір генерального підряду №7, за яким ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" зобов'язалося здійснити підрядні роботи у 3 етапи з передачею об'єкта будівництва замовнику у строк до 01.11.2008 (пункти 1.23., 2.1.-2.2., 13.3.1. Договору), а замовник зобов'язався оплатити виконані за актами приймання-передачі роботи у 3-денний строк з моменту підписання актів (пункти 4.4.-4.7. Договору).

2. 25.12.2009 з метою забезпечення зобов'язань позивача-боржника за даним Договором генерального підряду було укладено Договір поруки, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл" (далі - ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл") поручився перед ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" за виконання ВАТ "Енергетичні технології зобов'язань за зазначеним вище договором генерального підряду; строк дії поруки сторони визначили у 5 років.

3. 01.10.2013 року між ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ОСОБА_9 було укладено Договір позики, відповідно до якого ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" передав ОСОБА_9 у власність грошові кошти у розмірі 2 720 000 грн, а ОСОБА_9 зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів до 12.04.2014.

4. 01.10.2013 з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_9 за Договором позики між ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" було укладено Договір поруки від 01.10.2013, відповідно до умов якого ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" відповідає перед ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" за виконання зобов'язань ОСОБА_9 за Договором позики в тому ж розмірі, що і ОСОБА_9, та у випадку невиконання своїх зобов'язань ОСОБА_9 та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" відповідають перед ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" як солідарні боржники.

5. У зв'язку із простроченням ОСОБА_9 виконання зобов'язання ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" як Кредитор звернулося до ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" як до Поручителя на підставі Договору поруки від 01.10.2013, із вимогою про сплату останнім заборгованості за Договором позики у розмірі 2 720 000 грн.

6. 15.04.2014 між ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" було укладено Договір про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до умов цього договору ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" як поручитель ПАТ "Енергетичні технології" за зобов'язаннями, які виникли за договором генерального підряду № 7, виконало свій обов'язок перед ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" як кредитором за цим договором шляхом зарахування зустрічних вимог до останнього у розмірі 2 022 395,80 грн, які виникли з договорів безвідсоткової позики від 01.10.2013 та поруки від 01.10.2013.

7. У березні 2015 року ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Енергетичні технології" (далі - ПАТ "Енергетичні технології") та вказувало, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2014 у справі № 909/415/14 позовні вимоги ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" до ПАТ "Енергетичні технології" були задоволені повністю, стягнуто з ПАТ "Енергетичні технології" на користь ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" заборгованість у розмірі 2 002 395,78 грн.

8. 19.03.2015 ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 910/5459/15-г про банкрутство ПАТ "Енергетичні технології" та зазначено, що вимоги ініціюючого кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл" підтверджуються рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2014 у справі № 909/415/14, наказом господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2014 у справі № 909/415/14, постановою Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження. Загальна сума підтверджених грошових вимог до боржника складає 2 042 443,70 грн, що становить більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

9. У липні 2015 ПАТ "Енергетичні технології" звернулося до суду з позовом до ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл", ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору від 15.04.2014 про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якого ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" як поручитель ПАТ "Енергетичні технології" за зобов'язаннями, які виникли за договором генерального підряду № 7 на капітальне будівництво "Торгово-розважального центру" в м. Івано-Франківськ по вул. А.Мельника від 27 березня 2007 р., виконало свій обов'язок перед ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" як кредитором за цим договором шляхом зарахування зустрічних вимог до останнього у розмірі 2 022 395,80 грн., які виникли з договорів безвідсоткової позики від 01.10.2013 та поруки від 01.10.2013. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір суперечить вимогам пункту 4 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України, оскільки станом на дату зарахування спливла позовна давність до вимог за основним зобов'язанням - договором генерального підряду від 27.03.2007 № 7. Позивач також стверджував, що спірний договір стосується його прав, оскільки неналежне виконання поручителем зобов'язання створило підстави для порушення проти нього справи про банкрутство

10. 30.05.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва позов задоволено; визнано недійсним договір про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.04.2014, укладений між ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2". Суд першої інстанції вказав про неможливість зарахування зобов'язань за Договором поруки від 25.12.2009, укладеним на забезпечення Договору генерального підряду від 27.03.2007 № 7, з огляду на сплив позовної давності за додатковим зобов'язанням поручителя одночасно зі спливом позовної давності за основним зобов'язанням боржника за договором генерального підряду. Тому спірний договір зарахування зустрічних однорідних вимог 15.04.2014 укладено з порушенням вимог цивільного законодавства.

11. 13.07.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 скасовано та винесено нову ухвалу, якою в позові ПАТ "Енергетичні технології" до ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" про визнання недійсним договору відмовлено.

12. 31.10.2017 постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ПАТ "Енергетичні технології" задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 скасовано, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 залишено в силі.

13. У квітні 2018 року ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_9.) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 та прийняти нове рішення, яким у позові ПАТ "Енергетичні технології" відмовити.

14. 25.04.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 року у справі № 910/5459/15-г.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

15. 31.05.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017.

16. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення положеннями пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося. При цьому зазначено, що оскільки права апелянта оскаржуваною ухвалою не порушені і рішення стосовно його прав, обов'язків та інтересів судом не приймалось, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, вже були предметом розгляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій за правилами старої редакції Господарського процесуального кодексу України, що виключає повторний перегляд справи в апеляційному порядку, то апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 у справі № 910/5459/15-г підлягає закриттю.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

17. 19.06.2018 ОСОБА_9 подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 у справі № 910/5459/15-г, справу (в частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017) направити для продовження розгляду до Київського апеляційного господарського суду.

18. 20.06.2018 ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 у справі № 910/5459/15-г, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ "Енергетичні технології" про визнання недійсним договору про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.04.2014.

19. Посилання скаржників зроблені на неврахування судом того, що після укладання оспорюваного договору між ОСОБА_9 та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" укладено договір про реструктуризацію заборгованості, що має вплив на права та інтереси скаржника за оспорюваним договором. Зазначено про неправильність застосування статей 264, 272 Господарського процесуального кодексу України та про порушення принципу рівності учасників справи через надання переваги правам позивача над інтересами скаржника.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

20. 10.08.2018 до Верховного Суду від ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" та ПАТ "Енергетичні технології" надійшли відзиви на касаційні скарги, в яких з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити без змін ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018.

21. ПАТ "Енергетичні технології" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" у відзивах на касаційну скаргу стверджують про правильність застосування апеляційним господарським судом пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України та вказують, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 обов'язки апелянта не порушені та питання про права та/або обов'язки, та/або його інтереси не вирішувались.

22. 21.08.2018 до Верховного Суду від ОСОБА_9 надійшли відповіді на відзиви "Енергетичні технології" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2", в яких ОСОБА_9 стверджує, що наявність суджень про права скаржника у тексті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не є обов'язковою, достатньо щоб суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник (ОСОБА_9Д.) Саме це, як стверджує ОСОБА_9, і мало місце при винесенні ухвали суду першої інстанції, якою визнано недійсним договір про зарахування, яким зараховано вимоги ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" до ОСОБА_9 за договором позики. ОСОБА_9 також вказує на можливість повторного апеляційного перегляду за правилами статті 272 ГПК України в редакції після 15.12.2017 рішення, яке було прийнято і переглянуто в апеляційному та касаційному порядку за правилами ГПК України в редакції до 15.12.2017.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

23. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

23.1. Стаття 101. Межі перегляду справи в апеляційній інстанції

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

24. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

24.1. Стаття 254. Право апеляційного оскарження

1. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

24.2. Стаття 264. Закриття апеляційного провадження

1. Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

24.3. Стаття 272. Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи

1.Якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

4. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

26. Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 з огляду на наступне.

27. Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Так, частиною першою статті 272 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Стаття 272 Господарського процесуального кодексу України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи. Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Тобто, частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов'язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов'язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме. Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12.

28. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що після вступу в силу ухвали Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 про визнання недійсним Договору про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.04.2014, укладеного між ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" та ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2", право вимоги ТОВ "Будівельна компанія "Комфортбуд-2" до ОСОБА_9 було припинено і ТОВ "Косакс Енд Ко Інтернешнл" знову стало кредитором ОСОБА_9 за Договором позики. ОСОБА_9 був і залишається основним боржником у зобов'язанні, його зобов'язання, як боржника, з оплати боргу за договором позики не припинялося, а чинність Договору про зарахування на його зобов'язання жодним чином не впливає. В результаті визнання недійсним Договору про зарахування у скаржника не виникло жодних додаткових прав чи обов'язків, а розмір існуючих обов'язків не було збільшено. Колегія суддів також погоджується із висновком апеляційного господарського суду про те, що наявний обсяг обов'язку ОСОБА_9 щодо повернення суми позики за договором не змінився, що в свою чергу свідчить про відсутність будь-яких порушень прав чи інтересів ОСОБА_9 внаслідок винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 30.05.2017. З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції правомірно застосовано положення пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України та закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду міста Києва.

29. Твердження заявників касаційних скарг про те, що наявність суджень про права скаржника у тексті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не є обов'язковою, достатньо щоб суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких є ОСОБА_9 не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_9 не є учасником правовідносин, які виникли на підставі Договору про виконання зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.04.2014.

30. Також відхиляються твердження скаржників про порушення принципу рівності учасників справи через надання переваги правам позивача над інтересами скаржника. Порушення принципу рівності учасників справи має місце у разі надання переваги доводам і доказам одного з учасників справи з одночасним ігноруванням доводів інших учасників справи, чого при розгляді даної справи не було.

31. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки щодо застосування норми права

32. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме. Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала у справі прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

34. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційні скарги ОСОБА_9 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл" підлягають залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Косакс Енд Ко Інтернешнл" залишити без задоволення.

3. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 у справі № 910/5459/15-г залишити без змін.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк