ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018м. ДніпроСправа № 904/1450/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів Київської області

до Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 2959741,09 грн за договором поставки від 22.03.2017 №22/03/20017-СА/Н

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів Київської області

про визнання недійсним договору поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-СА/Н

у присутності представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1, дов. №б/н від 27.03.2018, представник;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

06.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (далі - відповідач), у якому заявило вимоги про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 2959741,09 грн, з яких: 2327927,01 грн основного боргу, 126272,18 грн інфляційних втрат, 313473,47 грн пені та 192068,43 грн 18% річних, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №22/03/20017-СА/Н, укладеного між сторонами 22.03.2017.

Ухвалою від 10.04.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з призначенням підготовчого засідання на 03.05.2018.

Ухвалою суду від 03.05.2018 підготовче засідання було відкладено на 05.06.2018 з проведенням його в режимі відеоконференції за участю позивача, для надання сторонами витребуваних судом документів.

07.05.2018 на адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що спірний договір з боку ПрАТ "Насінневе" підписано директором із перевищенням повноважень, наданих Статутом підприємства, у зв'язку із чим вказаний договір повинен бути визнаний судом недійсним. Крім того, позивачем у якості підтвердження передачі товару надано відповідні довіреності, які взагалі не вчинялись ПрАТ "Насінневе", та видаткові накладні. Проте, з огляду на приписи ст. 238 Цивільного кодексу України та зважаючи на відсутність повноважень на укладання спірного договору - довіреності видані особою, що не мала на те повноважень є недійсними і дії таких представників не створюють жодних юридичних наслідків. Просив в позові відмовити.

Крім того, 07.05.2018 на адресу господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Насінневе", в якому останній просить суд:

- визнати недійсним договір поставки від 22.03.2017 №22/03/20017-СА/Н, укладений між сторонами;

- визнати недійсними правочини щодо отримання товару за видатковими накладними від 03.07.2017 № 17332 та від 30.08.2017 № 20725.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що з урахуванням ціни спірного договору та умов статуту ПрАТ "Насінневе", директор позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, підписавши договір поставки від 22.03.2017 №22/03/20017-СА/Н, діяв із перевищенням своїх повноважень, оскільки укладання договорів на суму понад 50000,00 грн належить до компетенції загальних зборів товариства, про що ТОВ "Спектр-Агро" було відомо. Наведене вважає підставою для визнання спірного договору недійсним на підставі ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, із посиланням на приписи ст. 238 ЦК України зазначає, що довіреності на отримання товару за спірними видатковими накладними, видані особою, що не мала на те повноважень, тобто є недійсними, а тому дії таких представників не створюють жодних юридичних наслідків, в силу чого правочини за вказаними накладними повинні бути визнані судом недійсними.

15.05.2018 позивач, не погодившись із запереченнями відповідача, подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив про безпідставність, протиправність та необгрунтованість викладених у відзиві доводів, зокрема, з огляду на те, що ПрАТ "Насінневе", сплативши частину вартості поставленого товару від кожної із такої поставки по договору, фактично здійснило визнання та прийняття до виконання в подальшому договору поставки №22/03/2017-СА/Н від 22.03.2017.

Ухвалою від 29.05.2018 прийнято зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Насінневе" для спільного розгляду з первісним позовом.

04.06.2018 на адресу господарського суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого ТОВ "Спектр-Агро" позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою від 05.06.2018 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 26.06.2018.

Ухвалою від 26.06.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.07.2018.

02.07.2018 первісний позивач надіслав письмові пояснення у справі.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 №497, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/1450/18 у звязку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до пп. 17.4 п. 17 розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ця справа передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Відповідно до ч. 14 ст. 32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність повторного проведення підготовчого провадження у засіданні суду з обов'язковою явкою представників сторін.

27.07.2018 первісний позивач на електронну поштову скриньку суду надіслав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через:

- Господарський суд міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-б);

- Київський апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 1);

- Господарський суд Київської області (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 16);

- Голосіївський районний суд міста Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потехіна, 14-а);

- Київський апеляційний адміністративний суд (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 30);

- Святошинський районний суд міста Києва (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 142);

- Апеляційний суд міста Києва (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 2а).

Враховуючи зміну складу суду при розгляді цієї справи, значний обсяг доданих до справи матеріалів, а також складність цього спору, приймаючи до уваги об'єднання в одному провадженні первісних та зустрічних позовних вимог, суд визначив доцільним проведення підготовчого засідання у звичному режимі за наявності у приміщенні суду усіх учасників судового процесу з метою огляду всіх оригіналів документів, доданих до справи, як за первісними, так і за зустрічними позовними вимогами. Тож, за результатами розгляду вищевказаного клопотання суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні.

З огляду на вищенаведене, суд у складі судді Воронько В.Д. ухвалою від 31.07.2018 прийняв справу №904/1450/18 до свого провадження для розгляду в порядку загального позовного провадження із повторним проведенням підготовчого провадження та призначенням підготовчого засідання на 27.08.2018.

03.08.2018 на електронну поштову скриньку суду та 06.08.2018 - засобами поштового зв'язку від первісного позивача до суду надійшло повторне клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у якому позивач зауважує, що у судовому засіданні 03.05.2018 представник позивача на вимогу суду надав для долучення до справи оригінали всіх документів, котрими він обґрунтовує позовні вимоги та які були додані до позову в копіях. Окрім того, у подальшому всі судові засідання по даній справі проводились у режимі відеоконференції. З огляду на викладене позивач просить суд призначити проведення судового засідання 27.08.2018 о 10:30 год у режимі відеоконференції через один з наступних судів:

- Господарський суд міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-б);

- Київський апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 1);

- Господарський суд Київської області (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 16);

- Голосіївський районний суд міста Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потехіна, 14-а);

- Київський апеляційний адміністративний суд (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 30);

- Апеляційний суд міста Києва (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 2а).

У зв'язку з тим, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відповідає вимогам статті 197 ГПК України, суд 09.08.2017 ухвалив задовольнити вищевикладене клопотання первісного позивача та провести підготовче засідання, призначене на 27.08.2018, в режимі відеоконференції через Господарський суд міста Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-б).

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні 27.08.2018 року заявив усне клопотання про свою участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції через Київський апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1).

Ухвалою суду від 27.08.2018 суд закрив підготовче провадження, задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та призначив справу до судового розгляду по суті в засідання на 25.09.2018, проведення якого призначив у режимі відеоконференції через Київський апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул.Шолуденка, 1).

27.08.2018 на електронну поштову скриньку суду від первісного позивача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 25.09.2018, у режимі відео конференції через Київський апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 1), яке попередньо було заявлено у судовому засіданні 27.08.2018 в усній формі та задоволено судом ухвалою від 27.08.2018.

Відповідач за первісним позовом правом на участь у судовому засіданні під час повторного підготовчого засідання та розгляду справи по суті не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення 07.08.2018, 17.08.2018 та 10.09.2018 уповноваженим представниками Приватного акціонерного товариства "Насінневе" поштових відправлень ухвал суду від 31.07.2018, 09.08.2018 та 27.08.2018.

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги та заперечення щодо зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Насінневе".

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за первісним позовом за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі постачальник, позивач за первісним позовом) та Приватним акціонерним товариством "Насінневе" (далі покупець, відповідач за первісним позовом) укладено договір поставки №22/03/2017-СА/Н (далі договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобовязаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі товар або товари) відповідно до умов договору, а покупець зобовязаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, асортимент (номенклатура) товару, його кількість, ціна (вартість), рік виробництва та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 договору товар постачається на умовах DDP у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс 2010, як якщо інше не передбачено специфікацією. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у специфікації.

Строк поставки: постачальник зобов'язаний поставити товар за відповідною специфікацією протягом 5 робочих днів з дати внесення покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п. 4.3.1 або п. 4.4.1 договору, якщо інше не передбачено специфікацією. Дострокова поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін.

На кожну поставлену партію товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння) або інший документ, що посвідчує якість товару, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Постачальник зобов'язаний оформити та зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки. Що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної.

У відповідності до 4.2 договору ціна кожного найменування товару, а також ціна/сума партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, що складені та підписані сторонами, та встановлюються у національній валюті України гривні (ціна/вартість товару включає витрати постачальника на упаковку, маркування, навантаження, транспортування товару, розвантаження, гарантійні зобов'язання тощо). Збирання, знезараження, перевезення та утилізація використаної тари з-під небезпечних речовин сплачено.

Ціна (вартість) товару може мати еквівалент у іноземній валюті (у такому випадку еквівалент ціни визначається сторонами у відповідній специфікації). У випадку, якщо відповідно до підписаної сторонами специфікації ціна товару має еквівалент у іноземній валюті - сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами додатках (специфікаціях) ціни на товар та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані постачальником в залежності від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні відповідно до умов п. 4.2.1.1 цього договору. Ціна товару заокруглюється до 0,01 грн (пп. 4.2.1 договору).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2017 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань; закінчення строку дії договору не позбавляє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору.

В подальшому сторонами були підписані специфікації до договору: додаток №1/СА000005007 від 29.03.2017 (а.с. 28), додаток №1/СА000013631 від 19.06.2017 (а.с. 29) та додаток №1/СА000017384 від 18.08.2017 (а.с. 30).

У специфікації додатку №1/СА000005007 сторони узгодили поставку наступних товарів:

- апрон XL 350 ESт. т.к.с. (2016-2017р.) у кількості 10,00 л вартістю 46302,24 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 142,1 дол. США без ПДВ);

- балерина СЕ (2016-2017р.) у кількості 420 л вартістю 150126,48 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 10,97 дол. США без ПДВ);

- борей СК (2016-2017р.) у кількості 820 л вартістю 941845,44 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 35,25 дол. США без ПДВ);

- віал траст КС (2016-2017р.) у кількості 35 л вартістю 29024,52 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 25,45 дол. США без ПДВ);

- проділ максі ОD, МД (2016-2017р.) у кількості 114 л вартістю 300251,38 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 80,83 дол. США без ПДВ);

- дерозал 500 SC, КС (2016-2017р.) у кількості 310 л вартістю 142728,96 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 14,13 дол. США без ПДВ);

- колосаль Про м.е. (2016-2017р.) у кількості 455 л вартістю 354337,62 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 23,9 дол. США без ПДВ);

- ТМТД, КС (2016-2017р.) у кількості 90 л вартістю 18856,80 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 6,43 дол. США без ПДВ);

- фалькон 460 ЕС, КЕ (2016-2017р.) у кількості 565 л вартістю 418827,72 грн з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 22,75 дол. США без ПДВ).

Загальна сума вартості товару, узгодженого до поставки за даною специфікацією, складає 2402301,16 грн.

Також, у даній специфікації сторони визначили наступні умови здійснення поставки партії товару:

- строк поставки товару згідно з умовами п. 3.1 договору;

- базис поставки - DАP, Харківська область, Кегичівський р-н, смт. Слобожанське, вул. Соборна, 20;

- графік оплати товару покупцем: авансова частина у розмірі 30% від ціни товару у сумі 720690,35 грн згідно з умовами п. 4.3.1 договору; відстрочений платіж у розмірі 70% від ціни товару у сумі 1681610,81 грн не пізніше 15.10.2017;

- офіційний курс гривні до долара США 27,153547.

У специфікації - додатку №1/СА000013631 сторони узгодили поставку товару "Сквар РК (2016-2017р.)" у кількості 3250 л загальною вартістю з ПДВ у сумі 803322,00 грн (еквівалент ціни за од. виміру 7,92 дол. США без ПДВ). Крім того, у даній специфікації сторони визначили наступні умови здійснення поставки партії товару:

- строк поставки товару - згідно з умовами п. 3.1 договору;

- базис поставки - DАP, Харківська область, Кегичівський р-н, смт. Слобожанське, вул. Соборна, 20;

- графік оплати товару покупцем: авансова частина у розмірі 30% від ціни товару у сумі 240996,60 грн - згідно з умовами п. 4.3.1 договору; відстрочений платіж - у розмірі 70% від ціни товару у сумі 562325,40 грн - не пізніше 15.10.2017;

- офіційний курс гривні до долара США - 26,007115.

У специфікації - додатку №1/СА000017384 сторони узгодили поставку товару "Табу КС (2016-2017р.)" у кількості 115 л загальною вартістю з ПДВ у сумі 119986,86 грн (еквівалент ціни за од. виміру 32 дол. США без ПДВ). Крім того, у даній специфікації сторони визначили наступні умови здійснення поставки партії товару:

- строк поставки товару - згідно з умовами п. 3.1 договору;

- базис поставки - DАP, Харківська область, Кегичівський р-н, смт. Слобожанське, вул. Соборна, 20;

- графік оплати товару покупцем: авансова частина у розмірі 30% від ціни товару у сумі 35996,06 грн - згідно з умовами п. 4.3.1 договору; відстрочений платіж - у розмірі 70% від ціни товару у сумі 83990,80 грн - не пізніше 01.12.2017;

- офіційний курс гривні до долара США - 25,572720.

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 3325610,02 грн, що підтверджується видатковими накладними, які містять підписи уповноважених представників позивача за первісним позовом і відповідача за первісним позовом та відтиски печаток сторін, №7321 від 12.04.2017 на суму 2402301,16 грн (а.с. 31), №17332 від 03.07.2017 на суму 803322,00 грн (а.с. 33) та №20725 від 30.08.2017 на суму 119986,86 грн; довіреностями ПрАТ "Насінневе" на отримання цінностей від ТОВ "Спектр-Агро" №138 від 12.04.2017 (а.с. 32), №266 від 03.07.2017 (а.с. 34) та № 343 від 30.08.2017 (а.с. 36).

Відповідно до п. 4.3 договору у разі, коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку:

- оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату; постачальник зобов'язаний виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної специфікації; ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом трьох банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, незалежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним банком України; рахунок дійсний протягом 3 банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, незалежно від строку, зазначеному у такому рахунку; покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пп. 4.3.1 договору);

- оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (з урахуванням п. 4.2.1.1 договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації; покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пп.. 4.3.2 договору).

Пунктом 6.2 договору визначено, що покупець зобов'язаний, зокрема, прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного договору.

Згідно з графіком оплати товару, визначеним у специфікації додатку №1/СА000005007 до договору, відповідач повинен був оплатити позивачу за товар по накладній №7321 від 12.04.2017 авансовий платіж у сумі 720690,35 грн згідно з умовами п. 4.3.1 договору та відстрочений платіж решти ціни товару у сумі 1681610,81 грн не пізніше 15.10.2017.

Згідно з графіком оплати товару, визначеним у специфікації додатку №1/СА000013631 до договору, відповідач повинен був оплатити позивачу за товар по накладній №17332 від 03.07.2017 авансовий платіж у сумі 240996,60 грн згідно з умовами п. 4.3.1 договору та відстрочений платіж решти ціни товару у сумі 562325,40 грн не пізніше 15.10.2017.

Згідно з графіком оплати товару, визначеним у специфікації додатку №1/СА000017384 до договору, відповідач повинен був оплатити позивачу за товар по накладній №20725 від 30.08.2017 авансовий платіж у сумі 35996,06 грн згідно з умовами п. 4.3.1 договору та відстрочений платіж решти ціни товару у сумі 83990,80 грн не пізніше 01.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством "Насінневе" на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" було здійснено попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі 30% ціни товару: 03.04.2017 - у сумі 720690,35 грн згідно з рахунком №4359 від 29.03.2017, 23.06.2017 - у сумі 240996,60 згідно з рахунком №11487 від 19.06.2017 та 22.08.2017 - у сумі 35996,06 грн згідно з рахунком №14898 від 18.08.2017, про що свідчать платіжні доручення № від 03.04.2017, № від 23.06.2018 і № від 22.08.2017 (а.с. 37-39).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити позивачу залишкову вартість отриманого ним товару у сумі 1681610,81 грн за видатковою накладною №7321 від 12.04.2017 - до 15.10.2017, у сумі 562325,40 грн за видатковою накладною №17332 від 03.07.2017 - до 15.10.2017 та у сумі 83990,80 грн за видатковою накладною №20725 від 30.08.2017 - до 01.12.2017 (включно).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем за первісним позовом у сумі 2327927,01 грн відповідачем за первісним позовом не надано.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач за первісним позовом за порушення відповідачем за первісним позовом умов договору щодо оплати товару заявив до стягнення з нього пеню у сумі 313473,47 грн та 18% річних у сумі 192068,43 за загальний період прострочення з 16.10.2017 по 03.04.2018, а також інфляційні нарахування у сумі 126272,18 грн за період з жовтня 2017 по лютий 2018.

Приписами ст. 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 9.4 договору передбачено, що у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2 або п. 4.4.2 договору, покупець сплачує на користь постачальника: - пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення терміну (строку) оплати товару; - 18 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до листа Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" розрахунок суми боргу з врахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума, яка внесена з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, якщо сума внесена з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, якщо з 16 по 31 день місяця, інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Судом здійснено перевірку розрахунку позивача за первісним позовом та встановлено, що розрахунок пені та 18 % річних позивачем виконано не правильно.

Згідно з перерахунком, виконаним судом, розмір пені та 18% річних є більшим, ніж заявлено позивачем за первісним позовом. Разом з тим, суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог. Визначення розміру позовних вимог є виключно правом особи, яка звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення пені та 18 % річних у заявленому позивачем за первісним позовом розмірі.

Перевіркою наданого позивачем за первісним позовом розрахунку інфляційних втрат судом встановлено його обгрунтованість та арифметичну вірність, зважаючи на те, що погашення відповідачем за первісним позовом заборгованості по відстроченим платежам у розмірі 70% вартості товару не було проведено ним у період з 16-го дня по останній день місяців, в які розпочато нарахування інфляційних втрат.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за первісним позовом порушив зобов'язання, обумовлені договором щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого ним товару. Враховуючи викладене, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ПрАТ "Насіннєве" на користь позивача за первісним позовом основного боргу у сумі 2327927,01 грн, пені у сумі 313473,47 грн, 18% річних у сумі 192068,43 грн та інфляційних нарахувань у сумі 126272,18 грн.

Заперечення відповідача за первісним позовом судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

На адресу господарського суду також надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Насінневе", в якій останній просить суд:

- визнати недійсним договір поставки від 22.03.2017 №22/03/20017-СА/Н, укладений між сторонами;

- визнати недійсними правочини щодо отримання товару за видатковими накладними №17332 від 03.07.2017 та №20725 від 30.08.2017.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що з урахуванням ціни спірного договору та умов статуту ПрАТ "Насінневе", директор позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, підписавши договір поставки від 22.03.2017 №22/03/20017-СА/Н, діяв із перевищенням своїх повноважень, оскільки укладання договорів на суму понад 50000,00 грн належить до компетенції загальних зборів товариства, про що ТОВ "Спектр-Агро" було відомо. Наведене вважає підставою для визнання спірного договору недійсним на підставі ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України. Крім того, із посиланням на приписи ст. 238 ЦК України зазначає, що довіреності на отримання товару за спірними видатковими накладними, видані особою, що не мала на те повноважень, тобто є недійсними, а тому дії таких представників не створюють жодних юридичних наслідків, в силу чого правочини за вказаними накладними повинні бути визнані судом недійсними.

Стосовно зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поставки №22/03/20017-СА/Н від 22.03.2017 та визнання недійсними правочинів щодо отримання товару за видатковими накладними №17332 від 03.07.2017 та №20725 від 30.08.2017 суд зазначає наступне.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Відповідно до пункту 7.17.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (далі - Статут) (а.с.86-106) виконавчим органом товариства, який здійснює управління поточною діяльністю товариства є директор (одноосібний виконавчий орган).

Пунктом 7.17.7. зазначеного Статуту передбачено, що директор вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, які віднесено до компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належить їм, до компетенції директора.

За умовами пунктів 7.17.11, 11.3.5.4 Статуту директор вправі без довіреності, здійснювати дії від імені товариства, в тому числі самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди, тощо) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями - на суму, що не перевищує 50000,00 грн.

Станом на день укладання договору поставки №22/03/20017-СА/Н від 22.03.2017, директором ПрАТ "Насінневе" був ОСОБА_2, який підписав спірний договір.

Положеннями статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

З огляду на умови пункту 6.2.3 договору покупець зобов'язаний надати постачальнику засвідчені копії статуту і документів, що підтверджують повноваження підписанта договору з боку покупця. Враховуючи викладене, постачальник не був позбавлений можливості отримати відомості щодо повноважень керівника товариства покупця.

Разом з тим, статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі №924/905/13 (№3-68гс14).

У пункті 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами. Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке. Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності. Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Господарський суд зазначає, що згідно з матеріалами справи ПрАТ "Насінневе" було перераховано суму попередньої оплати, прийнято та не повернено товар постачальнику. Таким чином, ПрАТ "Насінневе" своїми діями схвалило договір, а відтак він є дійсним.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог ПрАТ "Насінневе" про визнання недійсним договору поставки №22/03/20017-СА/Н від 22.03.2017, укладеного між сторонами, та про визнання недійсними правочини щодо отримання товару за видатковими накладними №17332 від 03.07.2017 та №20725 від 30.08.2017.

Відповідно до ст. 129 ГПК України на первісного відповідача покладаються витрат по сплаті судового збору за подання первісного позову у сумі 44396,12 грн, а також витрати за подання зустрічної позовної заяви у сумі 5286,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 12, кабінет №15; ідентифікаційний код 00387080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 8; ідентифікаційний код 36348550) основний борг у сумі 2327927,01 грн, пеню у сумі 313473,47 грн, 18% річних у сумі 192068,43 грн, інфляційні нарахування у сумі 126272,18 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 44396,12 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

4. Витрати по сплаті судового збору у сумі 5286,00 грн за подання зустрічної позовної заяви покладаються на зустрічного позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 05.10.2018.

Суддя В.Д. Воронько