КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Справа№ 927/276/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Печерний С.Л.

відповідача - Богдан С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 р. (повне рішення складено 15.06.2018 р.)

у справі № 927/276/18 (суддя - Мурашко І.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

про стягнення заборгованості у розмірі 118757573,77 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 р. у загальному розмірі 118757573,77 грн, з яких: 92900919,64 грн - основний борг, 16480813,22 грн - пеня, 1820396,31 грн - 3% річних та 7555444,60 грн - інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач свої зобов'язання за укладеним за договором № від 17.12.2015 р. не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за надані послуги балансування обсягів природного газу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 р. у справі № 927/276/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що при визначені розміру коефіцієнту компенсації, що застосований при розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу для врегулювання негативних небалансів відповідача, він виходив з умов пункту 9.2 укладеного договору, згідно з яким при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1, а в інших випадках встановлено використання коефіцієнту 1,2. Відповідач, на думку скаржника, як замовник послуг транспортування у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, однак, при цьому здійснював відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, які склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування. Таким чином обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розміру його небалансу, внаслідок чого при визначені вартості послуг балансування позивачем застосований коефіцієнт 1,2.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти проведеного позивачем перерахунку вартості наданих послуг з балансування природного газу за 2016 рік та за минулі місяці 2017 року, посилаючись на відсутність в оператора газотранспортної системи права коригування розрахунків небалансу попередніх періодів, по яких позивач вже здійснив балансування. Більш того, відповідач вважає, що у вказаних періодах його негативний небаланс не перевищував 5% від обсягу природного газу, відібраного ним у точках виходу з газотранспортної системи, а відтак правові підстави для застосування позивачем коефіцієнту компенсації 1,2 взагалі відсутні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 927/276/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 11.09.2018 р.

У судовому засіданні 11.09.2018 р. було оголошено перерву до 25.09.2018 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

17.12.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" (далі - замовник) було укладено договір транспортування природного газу № (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (надалі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (надалі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї (надалі - балансування) (п. 2.3 договору).

Як передбачено п. 5.1 договору, порядок комерційного обліку природного газу та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передача природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГТС з урахуванням цього договору.

Пунктом 9.4 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 29.11.2017 р., умови якої застосовуються до відносин сторін з 29 грудня 2016 року, передбачено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 р., у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Відповідно до п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору).

У період з січня по грудень 2017 року позивачем були надані відповідачу послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 251992023,46 грн, що підтверджується односторонніми актами, складеними позивачем, а саме: № 01-17- від 31.01.2017 р. на суму 37778555,30 грн (за січень 2017 року); № 02-17- від 28.02.2017 р. на суму 35 535521,11 грн р. (за лютий 2017 року); № 03-17- від 31.03.2017 р. на суму 26618024,84 грн (за березень 2017 року); № 04-17- від 30.04.2017 р. на суму 10845556,63 грн (за квітень 2017 року); № 05-17- від 31.05.2017 р. на суму 6433818,43 грн (за травень 2017 року); № 06-17- від 30.06.2017 р. на суму 4602905,52 грн (за червень 2017 року); № 07-17- від 31.07.2017 р. на суму 8557140,98 грн (за липень 2017 року); № 08-17- від 31.08.2017 р. на суму 5086673,51 грн (за серпень 2017 року); № 09-17- від 30.09.2017 р. на суму 21913330,88 грн (за вересень 2017 року); № 10-17- від 31.10.2017 р. на суму 21602426,35 грн (за жовтень 2017 року); № 11-17- від 30.11.2017 р. на суму 34481921,68 грн (за листопад 2017 року) та № 12-17- від 31.12.2017 р. на суму 38536148,23 грн (за грудень 2017 року).

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування, а також рахунками на оплату були направлені на адресу відповідача разом із супровідними листами.

Встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування у період з січня 2017 року по квітень 2017 року проведений позивачем на підставі пункту 9.2 укладеного договору, із застосуванням коефіцієнта компенсації рівного одиниці, тобто по закінченню зазначених вище газових місяців позивач встановив, що негативний небаланс відповідача у вказаному вище періоді не перевищив 5 % від обсягу відібраного відповідачем природного газу з газотранспортної системи.

Однак, в травні 2017 року позивач збільшив вартість послуг балансування за попередній рік (лютий- березень 2016 року, червень - грудень 2016) та за минулі газові місяці поточного року (січень - квітень 2017 року), застосувавши коефіцієнт 1,2.

У травні 2017 року позивач провів перерахунок вартості послуг балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період лютий - березень 2016 року та червень 2016 року, про що склав односторонні акти від 30.05.2017 р. № 02-16--БАЛАНС/КОР/1 (за лютий 2016 року) на суму 4488917,58 грн, № 03-16--БАЛАНС/КОР (за березень 2016 року) на суму 2832001,16 грн, № 06-16--БАЛАНС/КОР (за червень 2016 року) на суму 756909,98 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату скорегованої вартості послуг балансування були направлені відповідачу 27.06.2017 р. разом з супровідним листом № 1001ВИХ-17-1750/1001.14.

У період травень - грудень 2017 року позивач збільшив вартість наданих відповідачу послуг з балансування на 23535727,59 грн за рахунок зміненого коефіцієнта (на 19883505,77 грн - без урахування вересня 2017 року).

У червні 2017 року позивач провів перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період з липня 2016 року по листопад 2016 року та березень 2017 року, про що склав односторонні акти від 26.06.2017 р. № 07-16--БАЛАНС/КОР (за липень 2016 року) на суму 775097,76 грн, №08-16--БАЛАНС/КОР (за серпень 2016 року) на суму 876184,69 грн, за № 09-16--БАЛАНС/КОР (за вересень 2016 року) на суму 1058154,28 грн, № 10-16--БАЛАНС/КОР (за жовтень 2016 року) на суму 3540217,69 грн, за № 11-16--БАЛАНС/КОР (за листопад 2016 року) на суму 5930597,40 грн, за № 03-17--БАЛАНС/КОР (за березень 2017 року) на суму 5323604,96 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату збільшеної вартості послуг балансування були направлені відповідачу 27.07.2017 р. разом з супровідним листом № 1001ВИХ-17-2955/1001.14.01.01.

У червні 2017 року позивачем також було збільшено вартість послуг з балансування за квітень 2017 року, про що складено односторонній акт від 14.06.2017 р. № 04-17--БАЛАНС/КОР на суму 2169111,32 грн, що був направлений відповідачу разом з розрахунком збільшеної вартості послуги балансування та рахунком на його оплату супровідним листом від 27.06.2017 р. № 1001ВИХ-17-1975/1001.14.

У липні 2017 року позивачем проведено перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період з грудня 2016 року по лютий 2017 року, про що ним складено односторонні акти від 27.07.2017 р. № 12-16--БАЛАНС/КОР (за грудень 2016 року) на суму 3839196,52 грн, № 01-17--БАЛАНС/КОР (за січень 2017 року) на суму 7555711,06 грн та № 02-17--БАЛАНС/КОР (за лютий 2017 року) на суму 7107104,22 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату збільшеної вартості послуг балансування, були направлені відповідачу 08.08.2017 р. разом з супровідним листом від 03.08.2017 р. № 1001ВИХ-17-3294/1001.14.01.01.

Встановлено, що за рахунок проведеного позивачем збільшення із застосуванням коефіцієнту 1,2 вартість послуг з балансування природного газу за 2016 рік збільшилась на 24 097277,06 грн, а у період з січня 2017 року по квітень 2017 року - на 22155531,56 грн.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору свої зобов'язання по сплаті за виконані послуги виконав лише частково, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу. Так, позивачем було надано відповідачу послуги балансування за укладеним договором за січень - жовтень та грудень 2017 року на загальну суму 298 244 832,08 грн, однак відповідач сплатив лише частину заборгованості у розмірі 93 538 355,00 грн власними коштами та 111 805 557,00 грн шляхом оплати через спільні протокольні рішення, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 92 900 919,64 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Вбачається, що укладений між сторонами договір відповідає типовому договору транспортування природного газу, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2497.

За змістом п. 9 глави 1 Кодексу ГТС однією із складових послуги транспортування природного газу, що надається позивачем відповідачу в рамках укладеного договору, є послуга балансування обсягів природного газу, який подається відповідачем до газотранспортної системи та відбирається ним з газотранспортної системи

Як передбачено пунктом 2 розділу ХІІІ Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов'язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

З метою забезпечення безпечності функціонування та цілісності газотранспортної системи, у тому числі балансування газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи управляє потоками природного газу, які закачуються та відбираються до/з газосховища, що є в управлінні оператора газотранспортної системи, а також частиною газосховищ відповідно до пункту 3 цього розділу (пункт 9 розділу ХІІІ Кодексу ГТС).

Пунктами 2, 3 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Частиною 3 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі. З огляду на умови пункту 4 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу ХІV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи розраховує добовий небаланс щодо кожного замовника послуг транспортування для кожної газової доби як різницю між обсягом природного газу, яку замовник послуг транспортування передав у точках входу, і обсягом природного газу, який відібрав з газотранспортної системи у точках виходу за цю газову добу. Оператор щодоби до 15.00 години UTC (17:00 за київським часом) для зимового періоду та 14:00 години UTC (17:00 за київським часом) для літнього періоду наступної газової доби інформує замовника послуг транспортування про добовий небаланс на підставі розрахункових даних, одержаних у процесі алокації, відповідно до положень розділу XII цього Кодексу. Рівень інформації, що надсилається замовнику послуг транспортування, буде відповідати тому рівню, яким володіє оператор газотранспортної системи на час надання.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Як передбачено пунктами 4, 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Главою 4 розділу ХІV Кодексу ГТС визначено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Оператор газотранспортної системи визначає базову ціну газу щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Таким чином, Кодексом ГТС чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначити небаланс замовника послуги, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. При цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати, тобто перераховувати, місячні небаланси попередніх газових місяців, по яким ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Аналогічних висновків дійшла Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі від 27.06.2017 р. за № 7044/16.3.2/7-17.

Згідно з вказаним листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг роз'яснила операторам газорозподільних систем, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення операторами газотранспортної системи (ГТС) коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яким оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу ХІV Кодексу ГТС.

Доводи скаржника про неналежність доказів, листів - роз'яснень НКРЕКП є необґрунтованими, оскільки саме даний орган відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення споживачів та надає роз'яснення з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП, в тому числі норм Кодексу ГТС (підпункт 25 пункту 4 Положення про НКРЕКП).

Отже позивач безпідставно у травні - липні 2017 року провів перерахунок місячних небалансів відповідача за минулий рік, а саме за лютий - березень 2016 року, червень - грудень 2016 року, а також за минулі газові місяці поточного року, а саме січень - квітень 2017 року, на загальну суму 46 252 808,62 грн (24097277,06 грн + 22155531,56 грн).

При цьому, в межах справи № 927/823/16 вже розглядались позовні вимоги ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" про стягнення 40389143,66 грн боргу за тим самим договором від 17.12.2015 р. № транспортування природного газу за лютий, березень, червень, липень, серпень 2016 року, 4704359,01 грн пені за період з 30.03.2016 р. по 25.08.2016 р.; 2562321,56 грн штрафу; 400030,46 грн відсотків річних за період 30.03.2016 р. по 25.08.2016 р.; 822165,17 грн інфляційних втрат з квітня по липень 2016 року.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 р. у справі № 927/823/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 р. та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2017 р., було припинено провадження в частині основного боргу, за відсутності предмету спору, та відмовлено в іншій частині позову. Тобто в межах вказаної справи судом вже було досліджено та встановлено відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з балансування обсягів природного газу у період з лютий, березень, червень, липень, серпень 2016 року за договором від 17.12.2015 р. за № .

Стосовно алгоритму розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу у період з вересня 2016 року по грудень 2017 року, що проведений позивачем, виходячи із коефіцієнту 1,2, судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 9.2 укладеного договору сторони погодили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про місячний небаланс відповідача за формулою В балансування = БЦГ х К х QБГ, де БГЦ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

За звітом позивача про надані послуги з транспортування за укладеним договором негативний небаланс відповідача у вересні 2016 року склав 782,427 тис. куб. м., у жовтні 2016 року - 2493,392 тис. куб. м., у листопаді 2016 року - 3801,665 тис. куб. м., у грудні 2016 року - 2237,920 тис. куб. м., у січні 2017 року - 4510,980 тис. куб. м., у лютому 2017 року - 3860,878 тис. куб. м., у березні 2017 року - 2819,945 тис. куб. м., у квітні 2017 року - 1426,917 тис. куб. м., у травні 2017 року - 725,325 тис. куб. м., у червні 2017 року - 541,101 тис. куб. м., у липні 2017 року - 976,429 тис. куб. м., у серпні 2017 року - 567,775 тис. куб. м., у вересні 2017 року - 2230,638 тис. куб. м., у жовтні 2017 року - 2245,126 тис. куб. м., у листопаді 2017 року - 3295,779 тис. куб. м., у грудні 2017 року - 3491,548 тис. куб. м.

Відповідач підтвердив, що позивач вірно визначив місячні негативні небаланси у спірному періоді.

Разом з тим, розходження у розрахунках сторін щодо вартості послуг балансування природного газу пов'язано з тим, що позивач при визначенні співвідношення негативного небалансу до обсягу відібраного природного газу з точки виходу з газотранспортної системи враховує лише обсяги газу, що відібрані відповідачем на власні потреби та обсяги, відібрані ним для покриття виробничо - технічних витрат.

При цьому, спір відносно обсягів природного газу фізично відібраного відповідачем з точок виходу з газотранспортної системи між сторонами відсутній та підтверджується алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об'ємів) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Чернігівгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Негативний небаланс утворюється у разі перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу.

Водночас, пунктом 9.2 укладеного договору сторони погодили, що коефіцієнт 1,2 застосовується у випадку, коли негативний небаланс перевищує 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Отже коефіцієнт компенсації необхідно розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат, як вважає позивач.

Аналогічних висновків дійшла і Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі - роз'ясненні від 25.03.2016 р. № 2840/16.3/7-16, згідно якого для визначення коефіцієнта компенсації при розрахунку вартості послуг балансування природного газу для оператора газорозподільної системи необхідно враховувати весь об'єм природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу споживачам.

Таким чином, колегія вважає, що при розрахунку коефіцієнту компенсації слід враховувати загальний обсяг природного газу, відібраного з газотранспортної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи.

Встановлено, що негативні баланси відповідача у період з вересня 2016 року по серпень 2017 року та з жовтня 2017 року по грудень 2017 року не перевищують 5% від обсягів природного газу, фізично відібраного відповідачем з газотранспортної системи, а відтак при розрахунку вартості послуг балансування у вказаному періоді має бути застосований коефіцієнт компенсації, що дорівнює одиниці. У вересні 2017 року негативний небаланс відповідача перевищив 5% від обсягу природного газу, фізично відібраного відповідачем у точках виходу з газотранспортної системи, а тому при розрахунку вартості послуг балансування у даному місяці коефіцієнт компенсації складає 1,2.

Враховуючи викладене, позивачем безпідставно проведено перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року та збільшено їх вартість на суму 14368165,89 грн, тобто на 20 % за рахунок коефіцієнту компенсації.

Вбачається, що відповідач за надані послуги балансування обсягів природного газу розрахувався в повному обсязі станом на 30.03.2018 р., тобто до подачі позову до суду (06.04.2018 р.), виключно за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України р. від 11.01.2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ТОВ "Чернігівгаз Збут", ПАТ "Чернігівгаз", ПАТ "Укртрансгаз" та НАК "Нафтогаз України" було підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за договором від 17.12.2015 р. за № 151200712 на загальну суму 111805557,00 грн, а саме: спільне протокольне рішення № 1293/у від 20.02.2017 р. на суму 17 778550,00 грн, № 1294/у від 20.02.2017 р. на суму 20000000,00 грн, № 1884/у від 20.03.2017 р. на суму 20000000,00 грн, № 2769/у від 23.05.2017 р. на суму 10845557,00 грн, № 1885/у від 20.03.2017 р. на суму 15535525,00 грн, № 3751/у від 19.10.2017 р. на суму 1027900,00 грн, № 2437/у від 20.04.2017 р. на суму 26618025,00 грн.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, на підставі якого сторони здійснювали взаєморозрахунки до 01 січня 2018 року, визначав механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу.

Виходячи зі змісту пункту 7 вищевказаного Порядку, для проведення розрахунків всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства. Органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг). Розрахунки проводились на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. До розрахунків включались нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг).

08.11.2017 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 951 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", згідно з якою з 01 січня 2018 року втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", з одночасним внесенням змін до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Згідно з абз. 4 п. 5 Порядку № 256 підприємства, установи, організації, що надають послуги, в тому числі транспортування природного газу, готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг і надсилають їх протягом місяця, але не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом, фінансовим органам райдержадміністрації, виконавчих органів міських рад (міст республіканського АРК та обласного значення), об'єднаних територіальних громад та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів, які узагальнюють реєстри та надають їх Головним управлінням Казначейства. Згідно з абз. 13 вказаного пункту (введеного в дію у новій редакції з 01 січня 2018 року) Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема послуг з транспортування природного газу.

Таким чином для проведення розрахунків відповідно до пункту 8-1 Порядку № 256 всі учасники так само відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання в органах Казначейства.

Встановлено, що кошти у вигляді субвенцій з державного бюджету на загальну суму 120302960,69 грн, що перераховані позивачу після 01 січня 2018 року, сплачені відповідачем в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Вказані кошти перераховані позивачу в рахунок оплати вартості послуг з балансування, отриманих відповідачем у період з травня 2017 року по грудень 2017 року згідно з платіжними дорученнями № 61 від 01.02.2018 р. на суму 51538355,44 грн, № 67 від 01.03.2018 р. на суму 42000000,00 грн та № 69 від 30.03.2018 р. на суму 69750964,29 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 92900919,64 грн за послуги з балансування обсягів природного газу згідно з договором від 17.12.2015 р. № за заявлений період є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 16480813,22 грн пені за період з 23.06.2017 р. по 28.03.2018 р., 1820396,31 грн відсотків річних за аналогічний період та 7555444,60 грн інфляційних втрат за період липня 2017 року по лютий 2018 року, за порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором від 17.12.2015 р. за № , колегія зазначає наступне.

Вбачається, що оплата за послуги з балансування у спірному періоді проведена відповідачем виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 та згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Проводячи розрахунок за надані послуги у визначений Порядком спосіб, сторонами було змінено порядок і строки виконання відповідачем грошових зобов'язань, які зазначені у договорі від 17.12.2015 р. № на транспортування природного газу. Крім того, така зміна порядку передбачалась сторонами в п. 9.4 укладеного договору. Зокрема сторони погодили, що при оплаті оператором газорозподільної системи послуг з балансування за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету, - строки та процедура розрахунків між сторонами урегульовуються відповідним нормативно-правовим актом, зокрема Порядком № 20, а після втрати ним чинності таким відповідним нормативно-правовим актом є Порядок № 256.

Для застосування штрафних санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 13.5 договору та наслідків порушення грошових зобов'язань, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Порядками № 20 та № 256.

Однак в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують, що перерахування коштів було здійснено з порушенням строків, встановлених Порядками № 20 та № 256.

З платіжних документів вбачається, що кошти в сумі 232108517,69 грн були перераховані відповідачем з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання № 0062 ( №3609) банк платника ГУ ДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592.

Отже відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору від 17.12.2015 р. № , оскільки такі послуги погашались виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядками № 20 (діючого до 01 січня 2018 року) та № 256 (діючого з 01 січня 2018 року, з урахуванням внесених змін, в тому числі пункту 8-1).

Судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 16480813,22 грн пені за період з 23.06.2017 р. по 28.03.2018 р., 1820396,31 грн відсотків річних за період 23.06.2017 р. по 28.03.2018 р. та 7555444,60 грн інфляційних втрат за період липня 2017 року по лютий 2018 року, є також необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 р. у справі № 927/276/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 р. у справі № 927/276/18.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.10.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов