ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1454/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

від відповідача: не зявились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1);

до відповідача: Громадської організації „Уперед до цілі (65069, Одеська обл., м. Одеса, р-н, АДРЕСА_1);

про стягнення 29 993,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: позивач Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1560/18) до відповідача Громадської організації „Уперед до цілі (надалі ГО „Уперед до цілі) в якій просив суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення повернення обєкта оренди в сумі 29 993,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на положення ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України та зазначає про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки у розмірі 29 993,00 грн., у зв'язку із неповерненням орендованого приміщення за актом-приймання передачі після припинення дії договору оренди.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2018 року, за даним позовом відкрито провадження у справі №916/1454/18 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням судового засідання на 22.08.2018 року.

У судовому засіданні від 22.08.2018р. судом було оголошено перерву до 21.09.2018 року.

У судовому засіданні від 21.09.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ГО „Уперед до цілі про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 20.07.2018 року (а.с. 27-31), у судові засідання не зявлявся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були вручені відповідачу, про що наявна відповідна відмітка у поштових повідомленнях про вручення судових повісток (а.с.32, 39) за відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки представника ГО „Уперед до цілі у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 21.09.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 26.09.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2016р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (надалі - орендодавець) та ГО „Уперед до цілі (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №501/82 (а.с.12-13), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові підвальні приміщення №3-А, загальною площею 40,3 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 135.

Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що термін дії договору з 04.07.2016р. по 04.06.2019р.

Відповідно до п. 2.1. договору, орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 зі змінами та доповненнями, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що за орендоване приміщення орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить, перший, після підписання договору, місяць 1500,00 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Сторони погодили, що орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльністю (п. 2.4 договору).

Приймаючи до уваги, що укладений сторонами договір, за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди, а майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2017р. по справі №916/1380/17 (а.с.16-18 з оборотом), яке є чинним та набрало законної сили, встановлено, що з урахуванням положень законодавства та умов договору, договір оренди №501/82 від 04.07.2016р. є розірваним з 13.12.2016р., отже, відсутні правові підстави для користування ГО "Уперед до цілі" обєктом комунальної власності територіальної громади м.Одеса - нежитловими підвальними приміщеннями №3-А, загальною площею 40,3 кв.м. що розташовані за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 135.

Вказаним рішенням суду позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було задоволено частково та, зокрема, стягнуто неустойку у розмірі подвійної орендної плати у сумі 24 549,20 грн. та виселено ГО "Уперед до цілі" з нежитлових підвальних приміщень №3-А, загальною площею 40,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 135.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про припинення договору оренди шляхом його розірвання з13.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка цілком кореспондується з ч. 1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

На підставі п. 4.7. договору, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобовязаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди.

Разом з тим, оскільки доказів передачі приміщення в порядку, встановленому п. 4.7 договору матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що починаючи з 29.12.2016 року, відповідач без правових підстав займав орендоване підвальне приміщення, №3-А розташоване за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 135.

В подальшому, як встановлено судом з матеріалів справи, згідно акту державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 13.02.2018р. ОСОБА_2 (а.с.14) встановлено, що на момент виходу державного виконавця за вищевказаною адресою вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі та виселено ГО "Уперед до цілі" із займаного приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно п. 4.10 договору, у випадку припинення дії цього договору, у звязку з закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що, в порушення п.4.7 договору та ст.785 Цивільного кодексу України, орендар не повернув обєкт оренди протягом 15 днів з моменту закінчення строку дії договору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення неустойки у сумі 29 993,00 грн. за період з 01.07.2017р. по 13.02.2018р., що не включає строку, за який рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2017р. по справі №916/1380/17 вже було стягнуто суму відповідної неустойки.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Громадської організації "Уперед до цілі" (65069, АДРЕСА_2; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) неустойку за прострочення повернення обєкта оренди в сумі 29993/двадцять дев'ять тисяч девятсот девяносто три/грн. та судовий збір у сумі 1 762 /одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26 вересня 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська