Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" жовтня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/848/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакалія-Продукт"

про стягнення 1 309 677,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області звернулося Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик", з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакалія-Продукт" про стягнення 1309677,83грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Кредитного договору №4-КК/08 від 25.09.2008 та зазначає про наявність рішення Господарського суду Житомирської області від 12.01.2010 у справі №5/1310, яким стягнено на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 331990,86грн.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст. 509, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 162 Господарського кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ст.164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позивачем до позовної заяви не додано доказів надання відповідачу кредиту. Окрім того, позивачем не надано копію рішення Господарського суду Житомирської області від 12.01.2010 у справі №5/1310, на яке посилається позивач та яким стягнено на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 331990,86грн, що свідчить про невиконання позивачем вимог ч.2 ст.164 ГПК України.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" заявлено позовну вимогу про стягнення 1309677,83грн, тобто вимога майнового характеру, розмір с у д о в о г о з б о р у, я к и й п і д л я г а є с п л а т і позивачем становить - 19645,17грн.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Одночасно з поданням позову, Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на важке фінансове становище, зазначаючи, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатору банку".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 1 ч.2 ст.129 Конституції України та ст.7 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також, суд зазначає, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком господарського суду, яким суд користується враховуючи майновий стан сторони в кожному конкретному випадку.

На думку суду, наведені позивачем обставини не відповідають умовам, що передбачені спеціальним Законом України "Про судовий збір", зокрема у його ст.8, які б дали підстави для відстрочення йому сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, зважаючи на те, що позивач не надав будь - яких доказів в обґрунтування свого клопотання, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до винесення рішення по справі, господарський суд має обґрунтовані сумніви щодо реальної можливості сплати судового збору заявником в установлений законом строк - до винесення рішення у справі.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Також слід зазначити, що згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п.31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "ОСОБА_1 проти України").

Отже, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати, залишати без руху позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no.28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.174 ГПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" без руху з наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

Суд звертає увагу заявника на положення ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, суд зазначає, що після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

4. Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек. з пов.)