ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2018 р. Справа №914/1126/13

місто Львів

За скаргою:фізичної особи - підприємця Червінської Ольги Степанівни,
на дії:Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у справі
за позовом: фізичної особи - підприємця Вилупа Василя Зіновійовича,
до відповідача:фізичної особи - підприємця Червінської Ольги Степанівни,
предмет позову: стягнення заборгованості та виселення з приміщень.
СуддяРим Т.Я.
Секретар судового засіданняКушта А.М.
Представники:
стягувач:не з'явився,
боржник:Квак В.В. - ордер від 08.07.2018,
ДВС:Павлов Ю.В. - наказ №78/К від 19.01.2018.
Процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла скарга Червінської Ольги Степанівни на дії Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у справі за позовом відкритого фізичної особи - підприємця Вилупа Василя Зіновійовича до фізичної особи - підприємця Червінської Ольги Степанівни про стягнення заборгованості та виселення з приміщень. Цією скаргою заявник просить зобов'язати Старосамбірський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області зняти тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, накладене на Червінську Ольгу Степанівну в межах виконавчого провадження ВП №39250664 про стягнення з фізичної особи - підприємця Червінської О.С. на користь фізичної особи - підприємця Вилупа Василя Зіновійовича заборгованості в сумі 37'815,36 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2018 скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 28.09.2018. Згодом розгляд скарги було відкладено на 08.10.2018 з огляду на неприбуття в судове засідання представників скаржника та ДВС, а також за клопотанням стягувача, який бажав надати власні пояснення по суті скарги.

Аргументи сторін.

Заявник обґрунтував скаргу таким. Господарський суд Львівської області 05.06.2013 виніс рішення у справі №914/1126/13, на виконання якого видано судовий наказ від 01.08.2013. В межах відкритого виконавчого провадження за поданням державного виконавця ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.02.2014 боржника обмежено в праві виїзду за кордон.

Постановою державного виконавця у 2015 році зазначений наказ Господарського суду Львівської області було повернуто стягувачу, який після цього не пред'являв його до виконання. У зв'язку із зазначеним, боржник звернувся до державного виконавця з проханням зняти обмеження права виїзду за кордон. Однак боржникові відмовлено у знятті такої заборони.

Стягувач не подав жодних пояснень по суті скарги.

Старосамбірський районний відділ Державної виконавчої служби подав до суду заперечення проти скарги. Зазначив, що у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Зокрема, боржник не виконав наказ Господарського суду Львівської області №914/1126/13 від 01.08.2013, а постанова про закінчення виконавчого провадження не виносилась державним виконавцем.

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 ухвалено, серед іншого, стягнути з фізичної особи - підприємця Червінської Ольги Степанівни на користь фізичної особи - підприємця Вилупа Василя Зіновійовича 15' 572,70 грн. основного боргу, 48,35 грн. інфляційних втрат, 184,55 грн. - 3% річних, 19' 336,68 грн. неустойки, 2'673,08 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору. На примусове виконання рішення у зазначеній частині видано відповідний наказ від 01.08.2013.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.02.2014 у справі №455/253/14-ц Червінську Ольгу Степанівну обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за наказом №914/1126/13, виданим Господарським судом Львівської області 01.08.2013, про стягнення із фізичної особи - підприємця Червінської О.С. на користь фізичної особи - підприємця Вилупа В.З. 37'815,36 грн. боргу.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2015 відділом Держаної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції постановлено наказ №914/1126/13 повернути стягувачу. Зазначено, що цей наказ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 01.07.2016.

Відповідно до листа Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби (№02-01/8767 від 10.09.2018) після повернення виконавчого документа стягувачу, він не пред'являвся повторно до виконання. Окрім того, в цьому листі йдеться про відсутність законних підстав для винесення постанови про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухвалено відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Згідно з частиною 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно зі статтею 10 закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, Господарським процесуальним кодексом України у статті 337 передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Відповідно до пункту 1 розділу XIII наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" (надалі - Інструкція) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Інструкції тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи, як захід, вжитий щодо виконання рішення, може бути скасоване у разі:

- винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження (у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав);

- винесення виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

З приводу вищезазначеного, суд констатує, що виконавчий документ (наказ №914/1126/13 від 01.08.2013 про стягнення із фізичної особи - підприємця Червінської О.С. на користь фізичної особи - підприємця Вилупа В.З. 37'815,36 грн. боргу) не було повернуто до суду. Суд також не ставив вимогу про повернення такого наказу.

Боржник, посилаючись на пункт 10 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", стверджує, що виконавче провадження за наказом №914/1126/13 від 01.08.2013 про стягнення із фізичної особи - підприємця Червінської О.С. на користь фізичної особи - підприємця Вилупа В.З. 37'815,36 грн. боргу є закінченим.

Однак, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. Таким чином, у зазначеному положенні закону мова йде про повернення виконавчого документа саме на вимогу суду. Згідно з частиною 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

З приводу зазначеного необхідно зауважити, що державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Постанова про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ не надходили до суду. Таким чином, підстави для застосування пункту 10 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні.

Суд звертає увагу, що при закінченні виконавчого провадження обов'язковим є винесення відповідної постанови. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Потрібно також звернути увагу, що і наслідки повернення виконавчого документа стягувачу (з підстав, визначених статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження") суттєво відрізняються від наслідків повернення виконавчого документа на вимогу суду та закінчення з цієї підстави виконавчого провадження. Якщо в першому випадку допускається повторне звернення до ДВС про примусове виконання, то в другому - не допускається.

Отже, за відсутності в матеріалах справи постанови про закінчення виконавчого провадження у суду відсутні підстави застосувати наслідки такого закінчення, які полягають в можливості скасування тимчасового обмеження виїзду за кордон. Зважаючи на зазначене, оскільки судом не виявлено підстав для скасування вжитих для виконання рішення суду заходів (зокрема, закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду), підстави для задоволення поданої скарги відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 339-342 Господарського процесуального кодексу України, статтями 37, 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги на дії Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09.10.2018.

Суддя Рим Т.Я.