ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2018                      Справа № 905/1236/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Конько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) в особі філії – Головного управління по м.Києву та Київської області АТ “Ощадбанк” (Код , адреса: 01001, м.Київ, вул.Володимирська, 27),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНУКРТОРГ” (Код , адреса: 87516, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Перемоги, буд. 36/23),

про: стягнення 14376,21 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Головного управління по м.Києву та Київської області АТ “Ощадбанк” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНУКРТОРГ” 14376,21 грн., з яких заборгованість з комісії у розмірі 11054,40грн., пеня у розмірі 468,23грн., 3% річних у розмірі 530,27грн., інфляційні втрати у розмірі 2323,31грн.

Позов мотивовано порушенням з боку відповідача грошових зобов'язань за договором банківського рахунку №435 від 06.02.2015 щодо своєчасного та повного виконання зобов'язань щодо сплати комісії за обслуговування протягом строку дії договору, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Правовими підставами позову визначено ст.ст.530, 625, 629, 1066, 1067 Цивільного кодексу України, ст.193, 231, 232 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано: розрахунок заборгованості; банківські виписки; договір банківського рахунку №435 від 06.02.2015 з додатками; відомості з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 06.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1236/18; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.08.2018; визначено відповідачу строк до 01.08.2018 для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, детального обґрунтованого контррозрахунку позовних вимог; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази та контррозрахунок направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 09.08.2018; копію відповіді на відзив і всі додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов’язковою.

Ухвалою суду від 09.08.2018 підготовче засідання відкладено на 04.09.2018, визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача до 30.08.2018; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; визначено позивачу строк для надання відповіді на відзив до 04.09.2018 (за наявності); копію відповіді на відзив на позовну заяву і всі додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; явка представників сторін у судове засідання не є обов’язковою.

Ухвалою суду від 04.09.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/1236/18, призначено розгляд справи по суті на 27.09.2018.

На час розгляду справи відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

В судове засідання, що відбулось 27.09.2018 сторони своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 між позивачем (банк) та відповідачем (клієнт) укладено договір банківського рахунку №435, відповідно до пп.1.1 якого банк зобов’язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов’язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов’язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Згідно п. 2.1 договору банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов’язується відкрити клієнту поточний рахунок №5251 в гривні України (далі - рахунок) та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування (далі – послуги), відповідно до умов цього договору, законодавства України, в т.ч. нормативно-правових актів Національного банку України.

За умовами п. 2.3 договору оплата за послуги, надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з тарифами за послуги ТВБВ №10026/0187 філії – Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (Додаток №1 до цього договору, який є його невід’ємною частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору) (далі – тарифи).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що при настанні термінів оплати вартості наданих банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих банком послуг з рахунку клієнта, а також інших поточних рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору. Сплата клієнтом коштів за надані банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операції, авансом або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітним відповідно до додатку 1 до цього договору.

Пунктом 4.3 договору визначені обов’язки клієнта, зокрема: виконувати умови цього договору та вимоги законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України (п. 4.3.3); сплачувати вартість послуг банку згідно з тарифами в порядку, визначеному розділом 3 цього договору (п. 4.3.10); своєчасно поповнювати рахунок грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку, з метою належного виконання своїх обов’язків за цим договором щодо сплати на користь банку вартості наданих ним послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, а також в інших випадках, визначених цим договором, для реалізації банком права договірного списання коштів з рахунку (п. 4.3.11); щорічно до 15 січня наступного за звітним року підтверджувати в письмовій формі залишок коштів на рахунку станом на 1 січня. У випадку неотримання банком підтвердження залишку коштів на рахунку клієнта протягом зазначеного строку, залишок коштів вважається підтвердженим (п. 4.3.12); відшкодовувати банку витрати по сплаті комісійних винагород банків-респондентів, у т.ч. за перерахування коштів на/з рахунку на поточний рахунок клієнта, відкритий в іншому банку протягом 10 банківських днів з моменту отримання від банку відповідного рахунку (п. 4.3.14).

Відповідно до п. 6.4 договору за несвоєчасне поповнення рахунку відповідно до умов підпункту 4.3.11 цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Цей договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору (п. 9.1 договору).

В додатку №1 до договору встановлено тарифи за послуги банку, зокрема згідно п. 2.1.2.1 щомісячне обслуговування тарифного пакету становить 299,00грн. в місяць, строк сплати – не пізніше 5-го числа наступного місяця.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов’язку за договором банківського рахунку №435 від 06.02.2015 щодо своєчасного та повного виконання зобов'язань щодо сплати комісії за обслуговування протягом строку дії договору звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне:

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Про отримання відповідачем за первісним позовом вказаної суми готівкових коштів свідчать представлені суду позивачем копії грошових чеків та копії витягів з журналу обліку валютних цінностей, що підлягають доставці клієнтам бригадою інкасації банку, що містять усі необхідні відомості про виконані послуги, підписи уповноваженої особи клієнта, скріплені печаткою підприємства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зазначене положення також кореспондується з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням умов оплати встановлених договором строк сплати вартості наданих послуг є таким, що настав.

Враховуючи, що сума основного боргу несплачена та підтверджена матеріалами справи (банківськими виписками), позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ в особі філії Головного управління по м.Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», м. Київ, щодо стягнення основної заборгованості (комісії) у розмірі 11054,40грн. суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

У зв’язку з тим, що відповідачем порушені строки виконання грошового зобов’язання позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 468,23грн. за період з 01.11.2017 по 30.04.2018.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України одним із правових наслідків порушення зобов’язань є сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.4 договору за несвоєчасне поповнення рахунку відповідно до умов підпункту 4.3.11 цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем також заявлено до стягнення інфляційні нарахування у розмірі 2323,31грн. за період квітень 2015 – квітень 2018 року та суму 3% річних у розмірі 530,27грн. за період з 06.04.2015 по 30.04.2018.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, періоди, правові підстави, порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про задоволення цих вимог в повному обсязі.

Відповідачем доводи позивача належними доказами не спростовано.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”, м. Київ в особі філії – Головного управління по м.Києву та Київської області АТ “Ощадбанк”, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНУКРТОРГ” (Код Донецька область, м. Маріуполь про стягнення 14376,21 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНУКРТОРГ” (Код , адреса: 87516, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Перемоги, буд. 36/23) на користь Публічного акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) в особі філії – Головного управління по м.Києву та Київської області АТ “Ощадбанк” (Код , адреса: 01001, м.Київ, вул.Володимирська, 27) заборгованість з комісії у розмірі 11054,40грн., пеню у розмірі 468,23грн., 3% річних у розмірі 530,27грн., інфляційних втрат у розмірі 2323,31грн., а також відшкодування судового збору у розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 28.09.2018.

Суддя Н.В. Величко