Р І Ш Е Н Н Я

20 вересня 2018 року Справа № 913/289/18

Провадження №1пд/913/289/18

За позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого виконувати функції держави у спірних правовідносинах:

позивача ОСОБА_1 районної ради Луганської області, смт. Новопсков Луганської області,

до 1-го відповідача - Відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Луганської області,

2-го відповідача Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Новобілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 районної ради Луганської області, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області

про визнання недійсним договору оренди та зобовязання 2-го відповідача повернути приміщення

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Романенко Т.М.

від прокуратури ОСОБА_2, прокурор відділу (службове посвідчення № 044395);

від позивача представник не викликався;

від 1-го відповідача представник не викликався;

від 2-го відповідача ОСОБА_3, представник за довіреністю № 19/3-02/67 від 12.04.2018;

від 3-ої особи - представник не викликався;

Суть спору: про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017 та зобовязання 2-го відповідача звільнити орендовану частину нежитлового приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ.

Ухвалою від 20.06.2018 до участі у справі суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Новобілянську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 районної ради Луганської області, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши прокурора та представника 2-го відповідача, суд дійшов до наступного.

Так, як свідчить зміст позову, має місце звернення до суду Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, а правове регулювання участі прокурора у розгляді справ у господарському процесі регулюється ст. 53 ГПК України, згідно з якою прокурор для представництва інтересів держави в господарському суді повинен обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Також ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2018 підтверджено підстави представництва керівником Старобільської місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого виконувати функції держави у спірних правовідносинах - ОСОБА_1 районної ради Луганської області за позовною заявою від 11.06.2018 № 05/100-839вих.18 та відкрито провадження у справі № 913/289/18.

Як свідчать матеріали справи, позивач - ОСОБА_1 районна рада Луганської області не підтримала позов прокурора та наполягала на його поверненні з посиланням на ухвалу суду від 02.05.2018 у справі № 913/157/18, якою в підтвердженні підстав представництва прокурора для звернення з таким же самим позовом було відмовлено, оскільки позивачем у справі мав бути центральний орган виконавчої влади Міністерство освіти і науки України, до повноважень якого належить право на звернення до суду.

Також 2-ий відповідач зазначає про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави за цим позовом.

Доводи вказаних учасників процесу були відхилені судом з тих підстав, що ст. 35 Закону України Про загальну середню освіту визначені органи управління системою загальної середньої освіти. Управління системою загальної середньої освіти здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, відповідними державними адміністраціями, а також органами місцевого самоврядування.

Таким чином, не заперечуючи висновків суду у справі № 913/157/18, господарський суд дійшов висновку, що має місце подвійна компетенція державних органів у регулюванні нагляду (контролю) за діяльністю Новобілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 районної ради Луганської області, а саме: Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, а відділ освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації, як орган управління освітою районного рівня, здійснює управління навчальними закладами відповідно до делегованих ОСОБА_1 районною радою ОСОБА_1 РДА повноважень.

Оскільки від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), правова позиція прокурора щодо представництва інтересів держави через незабезпечення повернення майна ОСОБА_1 районною радою Луганської області є обґрунтованою.

У ході розгляду справи судом було прийнято відмову ОСОБА_1 районної ради від позову керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області у цій справі.

Втім, згідно зі ст. 55 ГПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті.

Так, керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області просить суд визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017, припинити зобовязання за ним на майбутнє; зобовязати орендаря звільнити орендовану частину нежитлового приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ, розміщеного за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Новобіла, вул. Центральна, 39, на 1-му поверсі, та повернути його відділу освіти ОСОБА_1 РДА Луганської області шляхом підписання акту прийому передачі.

Підставою позову є те, що вказаний договір Відділом освіти ОСОБА_1 РДА та ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк укладено з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 63 Закону України Про освіту від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, в редакції, що діяла на момент укладення договору, ч. 2 ст. 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна, п.п. 1.1 та 1.2 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПІН 5.5.2.008-01, затверджених постановою головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001.

У відзиві на позовну заяву № 859 від 04.07.2018 відділ освіти ОСОБА_1 РДА Луганської області проти позову заперечує з посиланням на те, що ч. 2 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі; орендоване приміщення знаходиться в окремій будівлі, має окремий вхід на територію, яка прилягає до школи тощо.

Старобільська місцева прокуратура Луганської області у відповідях на відзиви відповідачів їх доводи відхиляє та зазначає, що передача будь-яких приміщень навчальних закладів в оренду субєктам господарювання для проведення господарської діяльності, не повязаної з наданням освітніх послуг, прямо заборонена законом, невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не надає права передачі цього приміщення в оренду з іншою метою, ніж повязаною з навчально-виховним процесом.

ОСОБА_1 районна рада, Новобілянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 районної ради Луганської області та Відділ освіти ОСОБА_1 РДА Луганської області наполягають на застосуванні судом практики Верховного Суду по справі № 908/457/17.

Оцінивши матеріали справи, доводи учасників процесу у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин оренди комунального майна здійснюється Законом України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 № 2269-ХІІ, Законом України Про освіту від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України тощо.

При розгляді справи судом встановлено, що 03.07.2017 між 1-им відповідачем відділом освіти ОСОБА_1 РДА Луганської області (орендодавець) та 2-им відповідачем - Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк (орендар) було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017.

За умовами цього правочину орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ, розміщеної за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Новобіла, вул. Центральна, 39 (на 1-му поверсі), що знаходиться на балансі 1-го відповідача.

Як зазначено в. п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10012/053 філії ЛОУ ПАТ Ощадбанк.

Орендна плата становить 1482 грн. 73 коп. на місяць (п. 3.1 договору), а строк дії договору з 03.07.2017 по 01.07.2020 (п. 10.1 договору).

У відповідності з ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Прокурор вважає, що при укладенні оспорюваного договору оренди порушено:

- ч. 5 ст. 63 Закону України Про освіту від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, якою передбачено, що обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням;

- ч. 2 ст. 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 № 2269-ХІІ , згідно з якою не можуть бути обєктами оренди, зокрема, обєкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна (обєкти освіти, що мають загальнодержавне значення).

Згідно з правовою позицією прокурора у справі договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017, який укладений відповідачами, фактично змінено цільове призначення частини приміщення загальноосвітнього закладу та визначено його використання для одержання прибутку від надання банківських послуг, тобто для проведення господарської діяльності орендарем.

Господарський суд не погоджується з наведеним обґрунтуванням позовних вимог прокурора з огляду на наступне.

Так, по-перше, як вказано в п. 1.1 договору та відповідає матеріалам справи, розпорядженням ОСОБА_1 районної ради від 03.07.2017 № 72 було надано згоду орендодавцеві на передачу в оренду частини нежитлового приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ I-III ступенів (арк. справи 194, т. 1).

Вказане розпорядження не скасоване та відповідає правовому режиму орендованого майна, яке знаходиться на балансі навчального закладу, заснованого на комунальній власності.

Згідно з свідоцтвом про право власності на будівлю Новобілянської школи I-III ступенів від 16.05.2012 вказана будівля, яка складається у т.ч. з будівлі інтернату, належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Новопсковського району в особі ОСОБА_1 районної ради Луганської області (арк. справи 47, т.1).

Згідно з положеннями ст. 327 ЦК України управління майном, яке знаходиться в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та створені нею органи місцевого самоврядування.

Таким чином, судом встановлено, що укладання оспорюваного договору оренди від 03.07.2017 погоджено органом, який управляє майном та керується Положенням про порядок передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Новопсковського району, затвердженого рішенням ОСОБА_1 районної ради від 27.05.2011 № 7/9.

По-друге, аргумент щодо використання не за призначенням будівлі інтернату судом оцінюється критично, оскільки, як свідчать пояснення сторін, ця будівля взагалі не використовувалась більше 30 років через закриття інтернату, знаходилась у критичному стані, орендоване приміщення відремонтоване орендарем, що також підтверджується документально (акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року).

Додане до справи фото обєкта оренди (арк. справи 74, т. 2) свідчить, що йдеться про окрему будівлю, з окремим входом на відповідну територію, яка прилягає до школи, прохід до будівлі йде окремо від шкільного.

Згідно з поясненнями третьої особи у справі за листом від 30.07.2018 № 192 на цей час відсутня потреба у використанні орендованої частини приміщення через зменшення кількості учнів в 4 рази. Щодо використання її раніше в учбовому процесі, то це було неможливо через невідповідність санітарно-технічним вимогам.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові від 15.03.2018 по подібній справі № 908/457/17 Верховний Суд зазначив, що норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Закону України "Про освіту", Закону України "Про вищу освіту", постанова Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", у їх системному поєднанні, дозволяють передавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майно або обладнання, за умови, що такі об'єкти тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності та у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Як свідчать матеріали справи, прокурор наполягає на врахуванні судом при прийнятті рішення постанови Верховного Суду по справі № 906/164/17. Втім, суд не вважає її подібною (в частині обєкта оренди), оскільки у цій справі в оренду було передано приміщення снарядної спортивного залу школи, яке за своїм станом відповідало меті використання та могло використовуватись як таке.

В частині посилань прокурора на порушення оспорюваним правочином ч. 2 ст. 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 2 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна, суд погоджується з доводами 2-го відповідача про сферу дії цих норм щодо оренди обєктів освіти державної власності, у той час, як у справі йдеться про оренду майна комунальної форми власності.

Надані прокурором на стадії розгляду справи по суті додаткові письмові докази (лист ОСОБА_1 відділу поліції від 07.09.2018 № 11447/111/40-2018 відповідь на запит Старобільської місцевої прокуратури) судом до розгляду не прийняті на підставі ч. 8 ст. 80 ГПК України, оскільки заявником не доведено неможливість їх подання на стадії підготовчого провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку, що частина нежитлового приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ, розміщеної за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Новобіла, вул. Центральна, 39 (на 1-му поверсі) у навчальному та виховному процесах не використовується, діяльність орендаря не перешкоджає останнім, договір укладено у відповідності до чинного законодавства України та він виконується належним чином.

Крім цього, звертають на себе увагу ті факти, що користування послугами ТВБВ № 10012/053 філії ЛОУ ПАТ Ощадбанк відбувається не тільки мешканцями села Новобіла, але й навколишніх сіл Козлове, Світле, Павленкове, Трембачеве, що, на думку суду, має важливе соціальне значення.

Оцінюючи заперечення та доводи 2-го відповідача та вирішуючи спір, господарський суд керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч. 4 ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece [GC], no. 31107/96, ECHR 1999-II) про оскарження відмови органів влади повернути орендований кінотеатр, Суд встановив порушення прав заявника на власність, які гарантуються статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Господарський суд погоджується з доводами ПАТ Державний ощадний банк України про те, що, уклавши оспорюваний договір оренди та належним чином виконуючи його (в тому числі проведення ремонту приміщення), орендар має право на оренду майна протягом строку дії договору, що становить його економічний інтерес та може вважатись правом власності з точки зору Конвенції.

Статтею 5 ГПК України передбачено, що господарський суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Наразі, економічний інтерес орендаря щодо використання приміщення узгоджується з суспільним інтересом мешканців села Новобіла та навколишніх сіл, про що вказано вище.

За таких обставин у задоволенні позову прокурора про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017 та зобовязання 2-го відповідача звільнити орендоване приміщення будівлі інтернату Новобілянської ЗОШ слід відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3524 грн. покладаються на прокуратуру Луганської області у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Зайвий судовий збір повертається на заявою особи, яка його сплатила, що передбачено ст. 7 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 5, 53, 55, 80, 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_1 районної ради Луганської області, смт. Новопсков Луганської області, до 1-го відповідача - Відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Луганської області, 2-го відповідача Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Новобілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 районної ради Луганської області, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району від 03.07.2017 та зобовязання 2-го відповідача повернути приміщення в і д м о в и т и.

2. Витрати по судовому збору покласти на прокуратуру Луганської області.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 27.09.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова