ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.10.2018 Справа № 917/1503/17

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

скаргою (вхід № 1128 від 03.11.2017р.) Публічного акціонерного товариства "Полтавахолод"

на бездіяльність Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

у виконавчому провадженні № 54942392 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавахолод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Тетяна-Захід"

про стягнення грошових коштів

За участю представника стягувача (скаржника): ОСОБА_1; інші учасники справи не зявилися.

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Полтавахолод" (стягувач) звернулося до Господарського суду Полтавської області на бездіяльність Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі Відділу ДВС) у виконавчому провадженні № 54942392 у справі № 917/1503/17 (т.4 а.с.3-7), в якій прохає

- визнати незаконною бездіяльність Відділу ДВС щодо не обєднання виконавчого провадження № 54942392 із виконавчим провадженням № 54942217;

- визнати незаконною бездіяльність Відділу ДВС щодо не направлення постанов про відкриття виконавчого провадження №54942392 від 19.10.2017р. сторонам виконавчого провадження в установлений строк;

- визнати незаконною бездіяльність Відділу ДВС щодо не направлення постанов про арешт коштів боржника від 19.10.2017р. виконавчого провадження №54942392 на адресу відділення «Тернопільське» ПАТ «ВТБ Банк» м. Тернопіль та Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк м.Тернопіль;

- визнати незаконною бездіяльність Відділу ДВС щодо не накладення арешту на рахунок боржника у ПАТ «Кредобанк» у виконавчому провадженні № 54942392;

- визнати недійсною постанову Відділу ДВС від 25.10.2017р. у виконавчому провадженні № 54942392.

Відділ ДВС у відзиві (вхід. № 9091 від 01.10.2018р.) проти скарги заперечує, посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана для відома та виконання; 19.10.2017р. була винесена постанова про арешт майна боржника, 20.10.2017р. було накладено арешт на все нерухоме майно боржника; за заявою боржника було відкладено проведення виконавчих дій; 07.11.2017р. було прийнято постанову про повернення документу до суду, оскільки апеляційним судом було поновлено боржнику строк на апеляційне оскарження рішення, за яким видано виконавчий документ (т.4 а.с.75).

Боржник відзив на скаргу суду не надав.

Під час розгляду даної скарги судом були вчинені такі процесуальні дії.

За ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.11.2017р. було відкладено вирішення питання про прийняття скарги (вх. № 1128 від 03.11.2017) до повернення матеріалів справи з Харківського апеляційного господарського суду (т.4 а.с.2).

Оскільки справа № 917/1503/17 повернулася до господарського суду, за ухвалою від 01.12.2017р. скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду (т.4 а.с.27).

В звязку з надходженням касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Полтавахолод" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. у даній справі, провадження з розгляду скарги було зупинено, про що прийнято ухвалу від 12.12.2017р., а матеріали справи направлені до касаційної інстанції (т.4 а.с.31-32).

Після повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду провадження з розгляду скарги було поновлено за ухвалою від 07.09.2018р. (т.4 а.с.40).

Учасники справи були належно повідомлені про час та місце розгляду даної скарги, що підтверджується поштовими повідомленнями від 18.09.2018р. (т.4 а.с.69,70).

Ухвала суду від 17.09.2018р., надіслана відповідачу на адресу: вул. Бродівська, буд. 47, м. Тернопіль, 46020, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання (т.4 а.с. 71-73).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.09.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Тетяна-Захід" - зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 4 а.с.38-39). На дату цього судового засідання ці дані не змінилися

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 17.09.2018р. вважається врученою відповідачу.

В судовому засіданні 03.10.2018р. судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Полтавахолод звернулося до господарського суду Полтавської області в порядку ст. 122-7 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на вересень 2017 року) з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (т.1 а.с.2-3).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 у справі № 917/1503/17 було постановлено:

1) видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий союз від 14.08.2017 у справі №1/281 про стягнення з ТОВ Торговий Дім Тетяна-Захід на користь ПАТ Полтавахолод заборгованості за дистрибюторським договором № 37/16 від 05.10.2016, в сумі 172972,11 грн., з яких: 93314,28 грн. - сума основного боргу, 42062,30 грн. штрафу, 13923,63 грн. пені, 17822,50 грн. - 25% річних, 5849,40 грн. інфляційних втрат, а також 3729,72 грн. суму третейського збору;

2) стягнути з ТОВ Торговий Дім Тетяна-Захід на користь ПАТ Полтавахолод 800,00 грн. судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (т.1 а.с.126-129).

На виконання вказаної ухвали судом було видано відповідні накази від 05.10.2017р. (т.1 а.с.130, 131).

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Тетяна-Захід з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вхід.№ 3217 від 24.10.2017р.); (т.1 а.с.138-142).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.2017р. було задоволено клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження; прийнято апеляційну скаргу до провадження (т.1 а.с.136-137)

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 917/1503/17 ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для розгляду (т.1 а.с.202-207).

За результатами касаційного провадження Верховним Судом винесено постанову від 14.03.2018, якою постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2017 скасовано, справу № 917/1503/17 передано на розгляд суду апеляційної інстанції (т.1 а.с.245-250).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 у справі № 917/1503/17 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 залишено без змін (т.2 а.с.58-65).

Заявою від 11.10.2017р. № 11/10/ю-2 стягувач звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 05.10.2017р. у справі № 917/1503/17 про стягнення 172972,11 грн. (т.4 а.с.77-78).

19.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54942392 з виконання наказу суду від 05.10.2017р. у цій справі про стягнення загальної суми 172972,11 грн. (т.4 а.с.79).

19.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову ВП № 54942392 про арешт майна боржника, за якою наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення (т.4 а.с.80).

19.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову ВП № 54942392 про арешт коштів боржника, за якою згідно заяви стягувача наклав арешт на кошти боржника у відділення «Тернопільське» ПАТ «ВТБ Банк» м. Тернопіль та Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк м.Тернопіль (т.4 а.с.83).

25.10.2017р. боржник подав заяву про відкладення проведення виконавчих дій, оскільки він не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження, а про його існування довідався лише після арешту коштів на банківських рахунках (т.4 а.с.87).

25.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову ВП № 54942392 про відкладення проведення виконавчих дій на 5 робочих днів (до 01.11.2017р.), оскільки з технічних причин постанова про відкриття виконавчого провадження не була надіслана рекомендованою кореспонденцією (т.4 а.с.88).

07.11.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову ВП № 54942392 про повернення виконавчого документу до суду на підставі ч.1 ст. 38 Закону, оскільки Харківським апеляційним господарським судом за ухвалою від 27.10.2017р. було задоволено клопотання боржника про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (т.4 а.с.92). Оригінал наказу було повернуто до суду (т.1 а.с.214, 215, 216).

Стягувач вважає, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» обєднав виконавче провадження № 54942392 з виконавчим провадженням № 54942217; не направив сторонам виконавчого провадження в установлений строк постанову про відкриття виконавчого провадження № 54942392 від 19.10.2017р., не направив постанову про арешт коштів боржника від 19.10.2017р. виконавчого провадження №54942392 на адресу відділення «Тернопільське» ПАТ «ВТБ Банк» м. Тернопіль та Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» м.Тернопіль; не наклав арешт на рахунок боржника у ПАТ «Кредобанк»; безпідставно прийняв постанову від 25.10.2017р. про відкладення вчинення виконавчих дій.

Зазначене стало підставою для звернення стягувача до суду з даною скаргою бездіяльність Відділу ДВС.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України (в редакції на дату подання скарги до суду 27.10.2017р.) скарга на рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Оспорювані виконавчі дії повинні були бути вчинені 19-20.10.2017р., постанова про відкладення проведення виконавчих дій прийнята 25.10.2017р., скарга подана 27.10.2017р. (згідно поштового штемпеля на конверті), тобто в межах встановленого законом строку.

При розгляді скарги суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (в редакції, станом на 19.10.2017р. на дату відкриття виконавчого провадження; далі - Закон) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відділ ДВС у відзиві (вхід. № 9091 від 01.10.2018р.) зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана для відома та виконання. Проте це не підтверджується документально.

Як свідчать подані Відділом ДВС копії матеріалів виконавчого провадження № 54942392 (т.4 а.с.77-93), постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2017р. в строк, установлений ч.1 ст. 28 Закону, сторонам не відсилалася. Копії поштових повідомлень про її вручення відсутні.

Не направлення сторонам даної постанови також стало підставою для прийняття державним виконавцем постанови про відкладення виконавчих дій від 25.10.2017р. (т.4 а.с.88)

Не направлення стягувачу в установлений строк постанови про відкриття виконавчого провадження є порушенням його прав як сторони виконавчого провадження та не відповідає вимогам ч.1 ст. 28 Закону.

Отже, скарга в частині визнання незаконною бездіяльності Відділу ДВС щодо не направлення постанов про відкриття виконавчого провадження № 54942392 від 19.10.2017р. сторонам виконавчого провадження в установлений строк є обґрунтованою.

При розгляді скарги в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Відділу ДВС щодо не обєднання виконавчого провадження № 54942392 із виконавчим провадженням № 54942217, суд зазначає наступне.

19.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54942217 з виконання вказаного наказу про стягнення 800,00 грн. судового збору (т.4 а.с.96).

19.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54942392 з виконання наказу суду від 05.10.2017р. у цій справі про стягнення загальної суми 172972,11 грн. (т.4 а.с.79).

Відповідно до ст. 30 Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

В п.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, зазначено наступне.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

Згідно номерів виконавчих проваджень першим було відкрито виконавче провадження ВП № 54942217, а потім виконавче провадження ВП № 54942392. Проте в порушення вимог ст. 30 Закону та п.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавче провадження ВП № 54942392 не було обєднано з виконавчим провадженням № 54942217.

Отже, вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими.

При розгляді скарги в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Відділу ДВС щодо не направлення постанов про арешт коштів боржника від 19.10.2017р. виконавчого провадження №54942392 на адресу відділення «Тернопільське» ПАТ «ВТБ Банк» м. Тернопіль та Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» м.Тернопіль, суд зазначає наступне.

За змістом ч.1 ст. 28 Закону копії постанови виконавця про арешт коштів та майна боржника доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром.

За ч. 2 Закону документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Частина 4 ст. 56 Закону встановлює, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як свідчать подані Відділом ДВС копії матеріалів виконавчого провадження № 54942392 (т.4 а.с.77-93), постанова від 19.10.2017р. про арешт коштів боржника, була направлена у відділення «Тернопільське» ПАТ «ВТБ Банк» м. Тернопіль та до Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» м.Тернопіль, за листом від 19.10.2017р. № 51754 (т.4 а.с.82).

За змістом ч.1 ст. 28 Закону копії постанови виконавця про арешт коштів та майна боржника надсилаються адресатам простою кореспонденцією.

Факт отримання банками цієї постанови підтверджується також відповіддю Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» м.Тернопіль від 24.10.2017р. про залишок коштів на рахунку боржника (т.4 а.с.89).

З огляду на викладене, вказані у скарзі обставини щодо не направлення банківським установам постанови про арешт коштів не підтвердилися під час судового розгляду, тому вимоги скарги в цій частині судом відхиляються.

При розгляді скарги в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Відділу ДВС щодо не накладення арешту на рахунок боржника у ПАТ «Кредобанк» у виконавчому провадженні № 54942392, суд зазначає наступне.

У ч.7 ст. 26 Закону вказано, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

За ч. 4 ст. 48 Закону на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Доказів виявлення державним виконавцем рахунку боржника у ПАТ «Кредобанк» копії матеріалів виконавчого провадження № 54942392 не містять (т.4 а.с.77-93). Таких стягувач суду також не надав. Посилання стягувача у скарзі на те, що про існування банківського рахунку боржника у ПАТ «Кредобанк» він довідався з телефонної розмови, не є належним доказом у даній справі, так як ці дані не підтверджені документально.

З огляду на викладене, вказані у скарзі обставини бездіяльності державного викоанвця щодо не накладення арешту на рахунок боржника у ПАТ «Кредобанк» не підтвердилися під час судового розгляду, тому вимоги скарги в цій частині судом відхиляються.

При розгляді скарги в частині вимог про визнання недійсною постанову Відділу ДВС від 25.10.2017р. про відкладення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54942392, суд зазначає наступне.

За ст. 32 Закону за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Закон не містить вичерпного переліку обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Як свідчать подані Відділом ДВС копії матеріалів виконавчого провадження № 54942392 (т.4 а.с.77-93), постанова від 19.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження сторонам не була направлена.

25.10.2017р. боржник подав заяву про відкладення проведення виконавчих дій на 10 днів, оскільки він не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження, а про його існування довідався лише після арешту коштів на банківських рахунках (т.4 а.с.87).

25.10.2017р. Відділ ДВС прийняв постанову ВП № 54942392 про відкладення проведення виконавчих дій на 5 робочих днів (до 01.11.2017р.), оскільки з технічних причин постанова про відкриття виконавчого провадження не була надіслана рекомендованою кореспонденцією (т.4 а.с.88).

Суд вважає, що у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи.

З огляду на викладене, постанова від 25.10.2017р. була прийнята державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 32 Закону, її прийняття було направлено з метою недопущення порушення прав сторони виконавчого провадження, отже відсутні підстави для визнання її недійсною.

Отже, вимоги скарги в цій частині судом відхиляються.

Керуючись статтями 342, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

1. Скаргу (вхід. № 1128 від 03.11.2017р.) Публічного акціонерного товариства "Полтавахолод" на бездіяльність Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у виконавчому провадженні №54942392 задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо не обєднання виконавчого провадження № 54942392 із виконавчим провадженням № 54942217.

3. Визнати незаконною бездіяльність Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54942392 від 19.10.2017р. сторонам виконавчого провадження в установлений строк.

4. В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.10.2018р.

Суддя Т. М. Безрук