ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.2018р. Справа №905/1304/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нірожній М.С.,

у справі за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1, )

до відповідача ОСОБА_1 підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради (84601, Донецька обл., м.Горлівка, вул.Ушева, буд.1, )

про стягнення 2 611 283,02 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1304/18 за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до відповідача ОСОБА_1 підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради про стягнення 3% річних у сумі 483 371,69 грн. та інфляційних втрат у сумі 2 127 911,33 грн., всього 2 611 283,02 грн.

Ухвалою суду від 18.07.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного сторонами договору №10-142(09)Б від 30.09.2009р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу; нормативно вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат обґрунтовані ст.625 Цивільного кодексу України.

Позивач у судове засідання 19.09.2018р. не з'явився, у клопотанні №31/13-3107 від 30.08.2018р. просив суд розглянути справу по суті за наявними матеріалами та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у жодне судове засідання не зявився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про розгляд справи №905/1304/18 був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» про дату та час судових засідань у справі №905/1304/18 призначених на 08.08.2018р., 05.09.2018р., 19.09.2018р.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 вказаного нормативно-правового акту для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відтак, господарський суд зауважує, що відповідач мав право та можливість ознайомитись, з ухвалами у цій справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми ст.43 цього кодексу зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.08.2010р. у справі №20/191 позов Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки природного газу №10-142(09)Б від 30.09.2009р. у сумі 7 136 877,37грн., пеню у сумі 418504,55 грн., 3% річних у сумі 71838,76 грн., інфляційні втрати у сумі 251 769,11грн., суму держмита у розмірі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

01.09.2010р. на виконання вказаного судового акту господарським судом видано відповідний наказ.

Враховуючи невиконання відповідачем рішення суду від 16.08.2010р. у справі №20/191 в повному обсязі, 25.06.2012р. сторонами було укладену мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду Донецької області від 12.07.2012р.

Як зазначено в ухвалі господарського суду Донецької області від 12.07.2012р. про затвердження мирової угоди, на момент її укладання боржником повністю погашені суми пені, втрат внаслідок інфляційних процесів, 3% річних, державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно з рішенням господарського суду Донецької області від 16.08.2010р. у справі №20/191. Основний борг за договором від 30.09.2009р. №10-142(09)Б станом на час укладання мирової угоди складав 5 780 655,68 грн.

Умовами мирової угоди був встановлений наступний графік погашення основного боргу за договором №10-142(09)Б від 30.09.2009р.: з червня 2012р. по квітень 2032р. 24 086,07 грн. щомісячно, травень 2032р. 24084,95 грн.; виконання платежу не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Як встановлено судом, після укладання сторонам мирової угоди відповідачем сплачено заборгованість у загальному розмірі 216 774,63 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №2861 від 30.07.2012р. на суму 24 086,07 грн.,

- №2861 від 31.07.2012р. на суму 24 086,07 грн.,

- №2861 від 27.09.2012р. на суму 24 086,07 грн.,

- №1034 від 31.01.2013р. на суму 48 172,14 грн.,

- №1133 від 27.02.2013р. на суму 24 086,07 грн.,

- №1604 від 01.04.2013р. на суму 72 258,21 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором поставки природного газу №10-142(09)Б від 30.09.2009р. дорівнює 5 563 881,05 грн.

Дійшовши такого висновку, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність будь-яких наданих відповідачем належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості відповідача за договором №10-142(09)Б від 30.09.2009р. перед Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у зазначеному розмірі.

Таким чином, матеріали справи не свідчать про дотримання відповідачем затвердженого мировою угодою від 25.06.2012р. графіку погашення заборгованості.

Водночас, суд звертає увагу на те, що предметом цього спору є стягнення інфляційних втрат та 3% річних, борг за якими виник не через неналежне виконання відповідачем рішення суду від 16.08.2010р. по справі №20/191 чи умов затвердженої ухвалою суду від 12.07.2012р. мирової угоди від 25.06.2012р., а через неналежне виконання боржником умов договору від 30.09.2009р. №10-142(09)Б.

Такого висновку суд дійшов, з огляду на таке.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення з боку відповідача умов договору від 30.09.2009р. №10-142(09)Б в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу в обумовлені договором строки був встановлений рішенням господарського суду Донецької області від 16.08.2010р. у справі №20/191, яке набрало законної сили.

За приписами ст.75 Господарського процесуального кодексу України дане судове рішення має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Разом з тим, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

За змістом п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 5 ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Суд зазначає, що мирова угода не є договором в цивільному/господарському правовому розумінні та не є новацією в розумінні ст.604 Цивільного кодексу України, оскільки порядок її укладання та затвердження судом регламентовано нормами Господарського процесуального кодексу України, проте вона має на меті припинення спору на погоджених сторонами та затверджених судом умовах.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом в постановах від 24.04.2018р. у справі №904/8731/17, від 15.05.2018р. у справі №921/412/17-г/7, від 20.06.2018р. у справі №913/869/14.

Як вбачається зі змісту мирової угоди від 25.06.2012р., затвердженою ухвалою господарського суду Донецької області від 12.07.2012р. по справі №20/191, порядок розрахунків за договором від 30.09.2009р. №10-142(09)Б по інфляційним втратам та 3% річних, в тому числі по періодам, які заявлені до стягнення, сторонами врегульовано не було, зобовязання відповідача оплатити поставлений позивачем природний газ не було замінене на будь-яке інше зобовязання, умов про припинення зобовязань за договором мирова угода також не містить, отже, її укладання сторонами та затвердження судом не позбавляє кредитора права на отримання сум компенсації за інфляційні втрати та 3% річних, передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

За результатом проведеної судом перевірки, наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та відсотків річних є арифметично вірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі наведеного, зважаючи на прострочення відповідачем грошового зобов'язання з оплати природного газу за договором від 30.09.2009р. №10-142(09)Б у сумі 5 563 881,05грн., суд дійшов висновку про правомірність вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період 01.09.2015р. 30.04.2018р. у сумі 2 127 911,33 грн. та 3 % річних за період 09.07.2015р. 31.05.2018р. у сумі 483 371,69 грн., внаслідок чого, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Задовольняючи позов, судом враховано те, що заявлені до стягнення періоди нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у даній справі не були предметом розгляду у судових справах №20/191 (рішення господарського суду Донецької області від 16.08.2010р.) та №905/717/14 (рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р.)

Враховуючи задоволення позовних вимог, за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 39 169,25 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 75, 86, 129, 178, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради про стягнення 3% річних у сумі 483 371,69 грн. та інфляційних втрат у сумі 2 127 911,33 грн., всього 2 611 283,02 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 3% річних у сумі 483 371,69 грн., інфляційні втрати у сумі 2 127 911,33 грн. та судовий збір у сумі 39 169,25 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 19.09.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1, ).

Відповідач - Комунальне підприємство по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради (84601, Донецька обл., м.Горлівка, вул. Ушева, буд.1, ).

Суддя О.М. Сковородіна