ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

28 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1191/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Миколаївської області, постановлену 06.08.2018 суддею Ковалем Ю.М., м. Миколаїв про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

у справі № 915/1191/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фрізер Україна

про розірвання договору та стягнення 52400 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Миколаївської області з поданням, у порядку ст. 337 ГПК України та п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, який, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Фрізер Україна» (боржника відповідно до рішення господарського суду Миколаївської області від 10.01.2018 у даній справі).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.08.2018 у задоволенні вищезазначеного подання відмовлено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду, Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Клопотання мотивоване тим, що приватний виконавець отримав оскаржувану ухвалу суду лише 03.09.2018, а в період з 14.08.2018 по 23.08.2018 та з 27.08.2018 по 31.08.2018 ОСОБА_1 перебувала у відпустці.

Розглянувши отримані матеріали, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області складена та підписана 06.08.2018.

Таким чином строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду сплив 16.08.2018.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Скаржник отримав повний текст ухвали 09.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.132 т.1).

Враховуючи приписи п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України, строк для подання апеляційної скарги сплив 20.08.2018.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Дослідивши обставини, зазначені скаржником в обґрунтування причин пропуску процесуального строку, судова колегія зазначає, що навіть враховуючи перебування приватного виконавця ОСОБА_1 у відпустці (з 14.08.2018 по 23.08.2018 та з 27.08.2018 по 31.08.2018), фактично скаржником не зазначено жодної обєктивної причини неможливості подання апеляційної скарги в період з 10.08.2018 по 13.08.2018.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причини пропуску строку, зазначені апелянтом у обґрунтування клопотання, не являються поважними для поновлення процесуального строку на оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області у даній справі

Крім того, відповідно до частин 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, "ДСТУ 4163-2003" "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані скаржником до апеляційної скарги документи в порушення названих вище вимог законодавства незасвідчені належним чином.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 3 якої, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору та надсилання копії скарги іншим учасникам справи.

Проте скаржником не додано жодних доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 1762,00 грн.

Отже, судовий збір за апеляційний перегляд ухвали місцевого господарського суду складає 1762,00 грн.

Додатково, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_4 Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18) навела висновок про правильне застосування норм права, згідно з яким підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Крім того, в якості доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги разом із доданими до неї документами іншим учасникам справи, скаржником додано лише фіскальні чеки.

Судова колегія зазначає, що зазначені фіскальні чеки є лише доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, останні не дають можливості суду перевірити вміст поштового відправлення, не містять повної адреси одержувача. При цьому опис вкладення, який би підтверджував направлення іншим учасникам справи апеляційної скарги та доданих до неї документів скаржником не додано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що скаржником не додано належних доказів, що підтверджують надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення її без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 234, 258, 260, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 06.08.2018 у справі №915/1191/17 залишити без руху.

2. Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки:

2.1.) надати Одеському апеляційному господарському суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, де вказати інші підстави для поновлення цього строку,

2.2.) надати Одеському апеляційному господарському суду належним чином завіренні документи, які були додані скаржником до апеляційної скарги,

2.3.) надати докази сплати судового збору у сумі 1762 грн. із застосуванням реквізитів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду,

2.4.) надати належні докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи),

протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Розяснити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, передбаченому ст. 261 ГПК України.

4. Розяснити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1, що при невиконанні вимог п. 2.2. 2.4. даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна