КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Справа№ 910/23635/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Таран О.М. - представник на підставі ордеру КВ № 281308 від 26.09.2017 р.

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: Іщенко Т. М. - представник за довіреністю б/н від 15.01.2018р.;

від відповідача 3: не з'явились;

від відповідача 4: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED)

на рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року

у справі № 910/23635/17 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED)

до приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал",

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське",

ОСОБА_5,

державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни

про визнання недійсними рішень загальних зборів, статуту, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, скасування реєстраційних записів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач - НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал", сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", ОСОБА_5, державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни, в якому просив визнати недійсними рішення загальних зборів, статут, договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, скасувати реєстраційні записи.

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 року прийнято за відсутності кворуму для прийняття вказаного рішення, що є безумовною підставою для визнання вказаного рішення недійсним. При цьому зазначив, що підставою для відмови в задоволенні позовних вимог є пропуск спеціального строку звернення позивача до суду, визначений частиною 1 статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства", застосований за клопотанням відповідача. Відносно позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське " №24/05/17-1 від 24.05.2017 суд першої інстанції зазначив, що вона не підлягає задоволенню як похідна вимога від визнання недійсним рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017, в задоволенні якої судом відмовлено. Окрім того, при прийнятті спірного рішення, суд першої інстанції вказав на те, що рішення загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформлене протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017, жодним чином не порушує корпоративні права й законні інтереси НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED), яке не було учасником відповідача - 2 на момент прийняття вказаного рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до

Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій

просить рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При прийнятті рішення, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що документ, який має назву рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства «Регіон- Капітал» № 24/05-2017 -4 від 24.05.2017 року взагалі не є рішеннями в розумінні Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки підписані особою, яка акціонером не була та ніби-то уповноваженою особою, яка акціонером також не була, а тому до таких документів не можуть розповсюджуватись строки позовної давності, а застосовується загальна позовна давність. Зазначив, також, що спірні рішення не винесені акціонером, однак судом першої інстанції не враховано, що в силу Закону України «Про акціонерні товариства», юридично та фактично такі рішення не є рішеннями акціонера. За твердженням скаржника, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом № 24/05-2017-2 від 24.05.2017 р., в зв'язку невірно встановленими обставинами, що мають значення для справи.

Також апелянт вказав, що спірний договір укладено з порушенням актів цивільного законодавства, без волевиявлення сторони договору (відповідача 1) та у зв'язку з нелегітимністю рішення ПрАТ Інвестиційна група "Регіон - Капітал" і не підписано уповноваженою особою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) на рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. - головуючий суддя; судді - Дідиченко М.А.., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 року відкрито провадження у справі № 910/23635/17 та призначено до розгляду на 24.07.2018 року.

24.07.2018 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд апеляційної інстанції застосувати до відповідача 2 - СГ ТОВ "Бузівське" заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 9,7 % частки в статутному капіталі; заборонити СГ ТОВ "Бузівське" вчиняти дії - приймати рішення про продаж частки в статутному капіталі в розмірі 9,7 % частки в статутному капіталі, що дорівнює 97 000 грн. статутного капіталу; заборонити внесення змін до статуту СГ ТОВ "Бузівське" щодо розміру статутного капіталу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведено перерозподіл, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Пономаренко Є.Ю., відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу та визначено склад колегії: Руденко М.А. - головуючий суддя; судді - Дідиченко М.А.., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 року заяву компанії Новаліс Груп Лімітед (NOVALIS GROUP LIMITED) про забезпечення позову у справі № 910/23635/17 задоволено частково: вжито заходи по забезпеченню позову до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 9,7% статутного капіталу, що дорівнює 97 000,00 грн. статутного капіталу.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 року проведено перерозподіл , у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Смірнової Л.Г., відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу та визначено склад колегії: Руденко М.А. - головуючий суддя; судді - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

У судовому засіданні 25.09.2018 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - 2, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Представники відповідача 1, відповідача 3 та відповідача 4 у судове засідання 25.09.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів, вважає, що неявка представників відповідача 1, відповідача 3 та відповідача 4, належним чином повідомлених про час та слухання справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.08.2006 року Шевченківською районною державною адміністрацією міста Києва зареєстровано закрите акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0019256. (т.2 а.с. 58-77).

За змістом п.5.1 Статуту приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів, оформленого протоколом №1/11 від 26.01.2011 року, розмір статутного капіталу товариства становить 1 958 500 грн., статутний капітал поділений на 3 917 000 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн. (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят тисяч п'ятсот), форма існування акцій - бездокументарна. (т.1 а.с.50-66)

Пунктом 8.1 статуту передбачено, що управління товариством здійснюють: загальні збори акціонерів Товариства, директор Товариства, ревізійна комісія Товариства.

Відповідно до п.8.2 статуту зазначено, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів Товариства.

Як передбачено, у відповідності до п.8.2.10 Статуту загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. При цьому зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про укладення товариством будь-яких угод, пов'язаних з відчуженням товариством належних товариству часток у статутному капіталі та/або акцій будь-яких третіх осіб у будь-який спосіб; прийняття товариством рішень з зазначених нижче питань, пов'язаних з реалізацією товариством корпоративних прав, що належать товариству внаслідок того, що воно є учасником або акціонером інших юридичних осіб. До питань, зазначених у п.п.28 п.8.2.10 належить: надання згоди на відчуження у будь - який спосіб нерухомого майна, що належить юридичним особам, засновником яких є Товариство; надання згоди на відчуження у будь - який спосіб цінних паперів та корпоративних прав, що належать юридичним особам, засновником яких є Товариство. (п.8.2.10 Статуту)

Разом з тим, відповідно до п.8.2.17 Статуту у разі, якщо Товариство складається з однієї особи, до такого Товариства не застосовуються положення статей 33-48 Закону України "Про акціонерні товариства" та аналогічні норми цього Статуту щодо порядку скликання та проведення загальних зборів Товариства. Повноваження загальних зборів, передбачені п.8.2.10 цього Статуту, а також внутрішніми документами Товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Товариства, оформлюються ним письмово (у формі наказу) та засвідчується печаткою товариства або нотаріально.

16.03.2015 року між НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) (Покупець) та ОСОБА_10 (продавець) було укладено договір купівлі - продажу цінних паперів №БВ-13/15-1, згідно з умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця цінні папери, зазначені в п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язався прийняти цінні папери і сплатити продавцю грошову суму, визначену в п.1.2 цього договору як загальна продажна вартість ЦП. (т.1 а.с. 81) При цьому, відповідно до п. 2.1 сторонами погоджено, що покупець зобов'язується не пізніше 16 березня 2018 року здійснити оплату цінних паперів шляхом перерахування на поточний рахунок продавця за № 2620-0-513946001 в ПАТ «АСВІО БАНК», МФО 353489 грошової суми , визначеної у п.1.2 цього договору як загальна продажна вартість цінних паперів.

У п.1.2 Договору визначено, що вид та категорія ЦП: акція проста іменна, емітент ЦП: Приватне акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", ідентифікаційний код 34531727, форма випуску та існування ЦП бездокументарна; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП UA ; номінальна вартість одного ЦП 0,50 грн.; кількість ЦП 3917000 штук; загальна вартість ЦП 1 958 500 грн.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що про виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором Продавець та Покупець підписують Акт прийому - передачі цінних паперів.

Згідно з п.3.1 Договору Продавець зобов'язаний не пізніше 25.03.2015 року підписати та надати депозитарній установі розпорядження на виконання облікової операції (переказ) про перехід права власності на вищезазначені цінні папери на користь Покупця.

Відповідно до обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах на 24.05.2017 року, виданою управлінням депозитарної діяльності "АСВІО БАНК", депонентом акцій іменних простих, бездокументарної форми, номінальною вартістю 0,50 грн., кількістю 3917000 штук, загальною номінальною вартістю 1958500 грн., часткою 100%, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", є НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED). (т.1 а.с.86)

Згідно з реєстром власників іменних цінних паперів станом на 25.09.2017 року, власником цінних паперів загальної кількості 3917000, загальною номінальною вартістю 1958500 грн., 100% у СК, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", є НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED). (т.1 а.с.87)

Відповідно до п.5.1.1 - 5.1.6 Статуту Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого рішенням №22/05-2017 єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" від 22.05.2017 року, розмір статутного капіталу Товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна. (т.1 а.с.30-49)

Рішенням єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-4 від 24.05.2017 року, прийнятим ОСОБА_10 в особі ОСОБА_12, який діє на підставі довіреності, посвідченої Дубінською Л.І. державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори 11.05.2017 року за реєстровим №2-115, який є єдиним акціонером приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", вирішено відступити частку, належну ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ" у розмірі 97000 гривень 00 копійок, що становить 9,7% статутного капіталу товариства, шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України, ОСОБА_5, за ціною 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та вийти зі складу учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ"; уповноважити директора товариства підписати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі та прийняти участь у загальних зборах учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ", що відбудуться 24 травня 2017 року, в тому числі голосувати та підписати протокол. (т.1 а.с.70)

В подальшому, 24.05.2017 року між приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ" №24/05/17-1, відповідно до умов якого Продавець передає свою частку у статутному капіталі СГТОВ "БУЗІВСЬКЕ" у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку на умовах, передбачених цим Договором. (т.1 а.с.71)

Відомості про частку продавця у статутному капіталі ТОВ: розмір частки, що належить продавцю 97 000 грн. 00 коп., що становить 9,7% статутного капіталу ТОВ, розмір частини частки, що продається Продавцю: 97 000 грн. 00 коп., що становить 9,7% статутного капіталу ТОВ, склад внеску грошові кошти. (п.1.3 Договору). Загальна сума Договору складає 50 000 грн. 00 коп. (п.2.1 Договору) .

Пунктом 2.2 вищевказаного договору передбачено, що оплата суми, зазначеної у п.2.1 договору повинна бути здійснена покупцем продавцю не пізніше 30.05.2017 року. Підтвердженням отримання Продавцем суми договору від Покупця є оформлення продавцем прибуткового касового ордеру, корінець якого залишається у покупця.

Рішенням загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ", оформленим протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017 року, вирішено, зокрема, надати згоду на відступлення частки у статутному капіталі товариства учасником - ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" на користь громадянина України ОСОБА_5 у розмірі 97000 грн. 00 коп., що становить 9,7% статутного капіталу Товариства шляхом укладення договору купівлі - продажу, вивести ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" до складу учасників товариства у зв'язку з продажем належної йому частки в статутному капіталі товариства; включено громадянина України ОСОБА_5 зі складу учасників товариства у зв'язку з набуттям права власності на частку в статутному капіталі товариства; затверджено наступний розподіл часток у статутному капіталі Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний центр" 903 000 грн. 00 коп., що становить 90,3% частки у статутному капіталі; ОСОБА_5 97 000 грн. 00 коп., що становить 9,7% частки у статутному капіталі; затверджено зміни до статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БУЗІВСЬКЕ" шляхом викладення його в новій редакції згідно з запропонованим проектом. (т.1 а.с.69)

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що вищевказані дії порушують його права, оскільки на момент їх вчинення ОСОБА_10 вже не був акціонером ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон - Капітал», оскільки продав свої акції позивачу на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 16 березня 2015 року за № БВ -13/15-1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» № 24/05-2017-4 від 24.05.2017 року прийнято за відсутності кворуму для прийняття вказаного рішення, однак при зверненні до суду позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності, визначений частиною 1 статті 50 Закону України «Про акціонерні товариства». Щодо позовних вимог про визнання недійсним оскаржуваного договору купівлі-продажу зазначив про те, що вищевказані вимоги є похідними та задоволенню не підлягають. Окрім того, вказав, що рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бузівське», оформлені протоколом № 24/05-2017-2 від 24.05.2017 року, не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, проте вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення зважаючи на наступне.

Як унормовано, у відповідності до положень статті 98 Цивільного кодексу України - рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Також, згідно з вимогами ст.2 Закону України "Про акціонерні товариства", в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

За змістом ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачено право учасників господарського товариства у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством.

Водночас, згідно положень статті 92 Цивільного кодексу України -юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно зі ст.32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Акціонерне товариство зобов'язане щороку скликати загальні збори (річні загальні збори). Річні загальні збори товариства проводяться не пізніше 30 квітня наступного за звітним року.

Статтею 49 Закону України "Про акціонерні товариства", в редакції на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що до товариства з одним акціонером не застосовуються положення статей 33 - 48 цього Закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів акціонерного товариства. Повноваження загальних зборів товариства, передбачені статтею 33 цього Закону та внутрішніми документами товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції загальних зборів, оформлюється ним письмово (у формі рішення). Таке рішення акціонера має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства. Обрання персонального складу наглядової ради, ревізійної комісії (в разі їх створення) здійснюється без застосування кумулятивного голосування.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п.5.1 статуту приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого позачерговими загальними Зборами акціонерів, оформленого протоколом №1/11 від 26.01.2011, розмір статутного капіталу товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна.

Пунктом 8.2 статуту визначено, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів Товариства. Загальні збори можуть вирішувати будь - які питання діяльності товариства (п.8.2.10 Статуту).

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про укладення Товариством будь - яких угод, пов'язаних з відчуженням Товариством належних Товариству часток у статутному капіталі та/або акцій будь - яких третіх осіб у будь - який спосіб; прийняття Товариством рішень з зазначених вище питань, пов'язаних з реалізацією Товариством корпоративних прав, що належать Товариству внаслідок того, що воно є учасником або акціонером інших юридичних осіб. До питань, зазначених у п.п.28 п.8.2.10 належить: надання згоди на відчуження у будь - який спосіб нерухомого майна, що належить юридичним особам, засновником якого є Товариство; надання згоди на відчуження у будь - який спосіб цінних паперів та корпоративних прав, що належать юридичним особам, засновником яких є Товариство (п.8.2.10 Статуту).

Пунктом 8.2.17 статуту передбачено, що у разі, якщо товариство складається з однієї особи, до такого товариства не застосовуються положення статей 33-48 Закону України "Про акціонерні товариства" та аналогічні норми цього Статуту щодо порядку скликання та проведення загальних зборів Товариства. Повноваження загальних зборів, передбачені п.8.2.10 цього Статуту, а також внутрішніми документами Товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Товариства, оформлюються ним письмово (у формі наказу) та засвідчується печаткою товариства або нотаріально.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішенням єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-4 від 24.05.2017 р., прийнятим ОСОБА_10, як єдиним акціонером приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", в особі ОСОБА_12, який діє на підставі довіреності, вирішено відступити частку, належну ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" у розмірі 97 000 грн., що становить 9,7 % статутного капіталу товариства шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України ОСОБА_5 за ціною 50 000 грн. та вийти зі складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське"; уповноважити директора товариства підписати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі та прийняти участь у Загальних зборах учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", що відбудуться 24 травня 2017 року, в тому числі голосувати та підписати протокол.

Спірне рішення підписане ОСОБА_12, який діяв від імені ОСОБА_10, як єдиного акціонера, на підставі довіреності від 11.05.2017 року.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-4 від 24.05.2017 прийнято особою, яка станом на момент винесення даного рішення не була єдиним акціонером відповідача - 1, у зв'язку з укладенням договору купівлі - продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015 року, а тому зазначене рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 прийнято за відсутності кворуму для його прийняття.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами статті 244 ЦК України - представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч.1). Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (ч.2). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.3).

Таким чином, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника.

Як вже було встановлено колегією суддів, представництво ОСОБА_10 ОСОБА_12 здійснювалося за довіреністю від 11.05.2017 року, посвідченою Дубінською Л.І. державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2-115.(а.с. 147 том 2)

Як видно зі змісту вищевказаної довіреності, остання видана для здійснення договірного представництва на ім'я ОСОБА_12 є одностороннім правочином.

Відповідно до вимог частини першою статті 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Отже, аналізуючи зазначене, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_12 в момент реалізації своїх прав з представництва інтересів ОСОБА_10, як засновника ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в частині прийняття рішення про відступлення частки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" у розмірі 97 000 грн., що становить 9,7 % статного капіталу, шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України ОСОБА_5, не знав і не міг знати про обмеження правомочності ОСОБА_10 щодо вчинення тих чи інших дій, зокрема, щодо укладеного 16.03.2015 р. договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-13/15-1.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_12 в момент здійснення представництва інтересів ОСОБА_10 щодо прийняття спірного рішення діяв в межах наданих йому повноважень та з урахуванням того, що ОСОБА_10, уповноважуючи ОСОБА_12 на представництво своїх інтересів, діяв добросовісно, розумно з урахуванням можливості здійснювати ті чи інші юридично значимі дії та з повноваженнями на вчинення ним таких дій.

Зокрема, як вбачається з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 р. та представниками сторін у судовому засіданні не заперечувалося, єдиним засновником (учасником) ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" був ОСОБА_10

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема містяться такі відомості про юридичну особу:

- перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв'язку з державною реєстрацією;

- інформація про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника (контролера) її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім громадських формувань, адвокатських об'єднань, торгово-промислових палат, об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, релігійних організацій, державних органів, органів місцевого самоврядування, їх асоціацій, державних та комунальних підприємств, установ, організацій): прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, серія та номер паспорта громадянина України або паспортного документа іноземця, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), дата народження, а також повне найменування та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером). У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника (контролера) її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про причину його відсутності.

- відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

- відомості про членів керівних органів: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, посада, контактний номер телефону та інші засоби зв'язку - для громадського формування;

- розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників);

Згідно з ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Водночас, згідно до змісту п. 3. ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Статтею 35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що на час прийняття спірного рішення №24/05-2017-4 від 24.05.2017 р. відомості в ЄДРПОУ про те, що НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) був учасником відповідача 1 були відсутні, в той час як учасником приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в реєстрі значився ОСОБА_10, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_12, який представляв інтереси ОСОБА_10 під час прийняття рішення № 24/05-2017-4 від 24.05.2017 р, діяв в межах покладених на нього довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, оскільки повіреному не було відомо про будь-які обмеження правомочності довірителя щодо прийняття рішень приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал".

Крім того, під час складання довіреності повноваження ОСОБА_10 також були перевірені і підтверджені державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І.

Щодо посилання скаржника на договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015р. колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, 16 березня 2015 року між ОСОБА_10 (продавець) та Новаліс Груп Лімітед (покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-13/15-1, за змістом якого продавець зобов'язується передати у власність цінні папери Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" у бездокументарній формі, міжнародний ідентифікаційний номер ЦП , кількістю 3 917 000 штук, загальною вартістю 1 958 500 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу покупець зобов'язується не пізніше 16.03.2018 р. здійснити оплату цінних паперів шляхом перерахування на поточний рахунок продавця грошової суми, визначеної у п. 1.2. договору як загальна продажна вартість цінних паперів.

Згідно з п. 2.2. договору продавець в строк, передбачений п. 3.1. цього договору, забезпечує списання цінних паперів, зазначених у п. 1.2. цього договору, на користь покупця. Підтвердженням факту переходу прав власності на цінні папери є виписки з рахунків у цінних паперах продавця і покупця, що підтверджують списання цінних паперів з рахунку у цінних паперах продавця та зарахування їх на рахунок у цінних паперах покупця.

Відповідно до п.3.1. договору купівлі-продажу продавець зобов'язався не пізніше 25.03.2015р. підписати та надати Депозитарній установі розпорядження на виконання облікової операції (переказ) про перехід права власності на вищезазначені цінні папери на користь покупця.

З виписок по операціям з цінними паперами за період з 20.03.2015 р. по 20.03.2015 p. за № 44/15 та № 45/15 підтверджується зарахування цінних паперів на рахунок в цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім'я позивача, що підтверджує перехід права власності на акції в кількості 3 917 000 штук до позивача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що фактом переходу прав акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" у даному випадку є певна сукупність юридичних дій, а саме виконання облікової операції (переказ) про перехід права власності на цінні папери, оплата отриманих цінних паперів та реєстрація відомостей, щодо зміни акціонера у відповідному реєстрі.

Однак, матеріали справи не містять, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, факт оплати отриманих цінних паперів та факт подання, станом на 24.05.2017 р. до державного реєстратора, відомостей щодо зміни єдиного учасника відповідача 1.

Отже, оскільки позивачем не доведено факту повної сплати отриманих цінних паперів та відсутності відомостей станом на 24.05.2017 р. про зміну власника НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є офіційними та достовірними відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", станом та 24.05.2017 р. для третіх осіб ОСОБА_10 був єдиним засновником та учасником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал".

При цьому, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що оскільки ОСОБА_10 було надано заяву від 02 вересня 2017 року, (а.с. 258 том 1) про відсутність претензій до позивача щодо розрахунку за цінні папери, вартість їх є оплаченою, оскільки п. 2.1 договору купівлі-продажу № БВ-13/15-1 передбачений порядок здійснення оплати за цінні папери шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця за № 2620-0-513946001 в ПАТ «АСВІО БАНК», МФО : 353489, доказів здійснення такою оплати надано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу що відповідно до пункту 4.3 вищевказаного договору купівлі-продажу було передбачено, що у разі, якщо продавцем після підписання цього договору будуть вчинені будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб ЦП, які є предметом цього договору, будь-якій іншій, ніж покупець, особі, або ж будуть вчинені дії, наслідком яких може стати позбавлення покупця права власності на ЦП, визначені в п. 1.2. договору, продавець зобов'язаний сплатити покупцю штраф у п'ятикратному розмірі від загальної суми цього договору. У разі, якщо внаслідок дій продавця покупець втратить право власності на ЦП, визначені в п. 1.2. цього договору, продавець зобов'язаний повернути грошові кошти, отримані від покупця за цим договором та додатково сплатити покупцю штраф у п'ятикратному розмірі від загальної суми цього договору.

Таким чином, оскільки дії ОСОБА_10 щодо відчуження частки є незаконними та порушують права позивача відповідно до договору купівлі-продажу № БВ-13/15-1 від 16.03.2015 р., а тому останній наділений правом відповідно до п. 4.3. договору вимагати від ОСОБА_10 сплати штрафу у п'ятикратному розмірі від загальної суми цінних паперів та відшкодування збитків, які були заподіяні ОСОБА_10, відповідно до норм чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішення Єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р. були підписані ОСОБА_12, який діяв в межах наданих довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, оскільки останній не знав і не міг знати про обмеження правомочності його довірителя - ОСОБА_10, щодо прийняття спірних рішень, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині в межах доводів і вимог позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відносно позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" №24/05/17-1 від 24.05.2017 року, укладеного між приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Змістом статей 215 та 216 ЦК України передбачено, що суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Разом з тим, вимогами ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Як вже зазначалось вище, 24.05.2017 року між приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено Договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" №24/05/17-1, відповідно до умов якого продавець передає свою частку у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку на умовах, передбачених цим Договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі позивач посилається на те, що спірний договір був підписаний на підставі рішення єдиного акціонера ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-4 від 24.05.2017 р., у зв'язку з чим є недійсним з недодержанням його сторонами ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також він є фіктивним.

Як видно зі змісту спірного договору, від імені продавця - приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", його було підписано директором ОСОБА_12, та від імені покупця - ОСОБА_5.

Відповідно до п.8.3.1 статуту відповідача - 1 виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є директор товариства.

Згідно з п.8.3.2 Статуту до компетенції директора товариства належать усі питання діяльності товариства, крім тих, що згідно з чинним законодавством, цим статутом або рішеннями загальних зборів акціонерів товариства належать до компетенції іншого органу товариства. Директор товариства, зокрема, укладає правочини або договори (угоди) відповідно до обмежень, встановлених статутом товариства. Укладення директором товариства будь-яких правочинів та договорів (угод), незалежно від їх ціни, предметом яких безпосередньо чи опосередковано, виступає нерухоме майно, земельні ділянки, цінні папери, корпоративні права, якими володіє товариство, у тому числі: договорів купівлі-продажу, договорів застави, договорів на отримання кредиту тощо, а також відчуження цього майна у будь-який інший спосіб здійснюється за умови обов'язкового попереднього отримання директором товариства письмової згоди загальних зборів товариства на укладення таких правочинів, договорів (угод). Відчуження нерухомого майна товариства та будь-яких корпоративних прав, що належать товариству, у будь-який спосіб, здійснюється за умови обов'язкового попереднього отримання письмового дозволу загальних зборів товариства (п.8.3.4 Статуту).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 року, на момент укладення договору керівником приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" був ОСОБА_12.(т.1 а.с.248).

У матеріалах справи міститься копія реєстраційної справи приватного акціонерного товариства «Інвестиційна група «Регіон-капітал» №1_074_019256, надіслана відділом з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 14.03.2018 р. за № 39-22-929, у якій наявна заява про державну реєстрацію змін про юридичну особу, що містяться у ЄДРПОУ (а.с. 142-144 том 2), з якої вбачається, що станом на 22.05.2017 р. керівником приватного акціонерного товариства «Інвестиційна група «Регіон-капітал» є ОСОБА_12.

В той же час, на момент укладення спірного договору існувало рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-4 від 24.05.2017 р., яким було уповноважено директора підписати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

Таким чином, спірний договір від імені продавця був підписаний директором ОСОБА_12, який відповідно до статуту та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на дату укладення договору мав відповідні повноваження.

В той же час, колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України). За системним аналізом норм ЦК України (статті 99, 145, 147), ГК України (стаття 89), Закону України "Про господарські товариства" (статті 58, 59, 62, 63) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2. рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

З огляду на таке, на захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Отже, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов'язок відшкодувати завдані товариству збитки.

Частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим, обмеження повноважень, щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

За таких обставин, з урахуванням статті 98 ЦК України та з огляду на приписи статей 92, 203, 215, 241 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Проте, для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, має бути встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто, третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у справі № 6-62цс16 від 27.04.2016 р.

В той же час, матеріали справи підтверджено, що станом на момент укладення договору директором відповідача 1 був ОСОБА_12, а єдиним акціонером - ОСОБА_10 ( згідно відомостей ЄДРПОУ), яким і було прийнято рішення про відступлення належної ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" частки у статутному капіталі СТОВ "Бузівське" у розмірі 97 000,00 грн. ОСОБА_5

Як вбачається із матеріалів справи, на момент укладення спірного договору вказане рішення єдиного учасника не було визнано недійсним.

Отже, укладаючи спірний договір купівлі продажу, директор ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" діяв в межах наданих йому повноважень і розпоряджень, розраховуючи, що волевиявлення учасника товариства відповідало добросовісності та розумності та останній був наділений відповідною компетенцією, а третя особа, вступаючи у відносити саме з юридичною особою та укладаючи договір, не знала та не могла знати про будь-які обмеження учасника ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" ОСОБА_10 щодо відчуження частки.

Доказів того, що третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою відносно укладання оскаржуваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі сільськогосподарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Бузівське» діяла недобросовісно, або могла знати про будь-які обмеження учасника ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» позивачем надано не було.

Щодо тверджень апелянта про фіктивність договору купівлі-продажу № 24/05/17-3 від 24.05.2017 р., колегія суддів вважає їх необґрунтованими зважаючи на наступне.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 203,215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, що зумовлювалися цим правочином є фіктивним в силу положень ст. 234 ЦК України.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що на момент укладання оскаржуваного договору сторони не мали на меті реального настання правових наслідків обумовлених договором.

Посилання апелянта на те, що позивач та відповідач 1 не отримали коштів від продажу частки, не може бути доказом фіктивності правочину, оскільки саме по собі невиконання сторонами правочину в частині оплати грошових коштів за частку у статутному капіталі не означає, що укладено фіктивний правочин.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" №24/05/17-1 від 24.05.2017 р., укладеного між приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відносно позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 140 ЦК України, товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Частиною першою статті 50 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами, в силу ч. 1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2017 року учасниками СТОВ "Бузівське" були ТОВ "Земельний центр", розмір внеску до статутного фонду - 903 000,0 грн., розмір частки учасника в статутному фонді 90,3% та ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал", розмір внеску до статутного фонду 97 000,00 грн. , розмір частки учасника в статутному фонді 9,7 % (а.с. 18-19 том 1)

Як вже зазначалось вище, рішенням загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленим протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017 року, вирішено, зокрема, надати згоду на відступлення частки у статутному капіталі Товариства учасником - ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" на користь громадянина України ОСОБА_5 у розмірі 97 000 грн., що становить 9,7% статутного капіталу товариства шляхом укладення договору купівлі - продажу, вивести ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" зі складу учасників Товариства у зв'язку з продажем належної йому частки в статутному капіталі товариства; включено громадянина України ОСОБА_5 до складу учасників Товариства у зв'язку з набуттям права власності на частку в статутному капіталі товариства; затверджено наступний розподіл часток у статутному капіталі товариства: товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний центр" 903 000 грн., що становить 90,3 % частки у статутному капіталі; ОСОБА_5 97 000 грн., що становить 9,7 % частки у статутному капіталі; затверджено зміни до статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" шляхом викладення його в новій редакції згідно з запропонованим проектом.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач зазначив про те, що відповідача 1 не було належним чином повідомлено про проведення 24.05.2017 р. загальних зборів учасників СТОВ "Бузівське".

Частиною 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В той же час, якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

У відповідності до протоколу № 24-05/17-2 загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" від 24.05.2017 р. на зборах були присутні учасники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний центр", в особі генерального директора ОСОБА_11, який діє на підставі статуту, та Приватне акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в особі директора ОСОБА_12, який діє на підставі статуту.

Як неодноразово зазначалось вище, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 року керівником приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" був ОСОБА_12.

Відповідно до п. 8.3.4. статуту ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" директор вправі без довіреності здійснювати від імені Товариства представництво в його відносинах з іншими юридичними особами, державними та іншими організаціями та фізичними особами.

Також, на момент укладення спірного рішення існувало рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-4 від 24.05.2017 р., яким було уповноважено директора прийняти участь у загальних зборах СТОВ "Бузівське", що відбудуться 24.05.2017 р. Таким чином, відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідачу 1 повідомлення про проведення загальних зборів учасників СТОВ "Бузівське", у зв'язку з присутністю на загальних зборах поважного представника Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" не є підставою визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Оскільки на зборах учасників СТОВ "Бузівське" від 24.05.2017 р. були присутні повноважні учасники товариства, що володіють в сукупності 100% голосів, вказані загальні збори відбулись за наявності кворуму та є повноважними для прийняття спірних рішень.

Крім того, частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Враховуючи, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, яке здійснюється особою, котрій це право належить, з метою його захисту, в даному випадку за відсутності порушеного права НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) при прийнятті рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом № 24-05/17-2 від 24.05.2017 року, за захистом якого останнє звернулось до суду з вказаним позовом, колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним вказаного рішення.

При цьому, посилання апелянта на порушення переважного права учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" на купівлю частки відповідача - 1 у статутному капіталі відповідача - 2, неотримання відповідачем - 1 вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі відповідача - 2, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки порушення переважного права учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське" й прав відповідача - 1 на отримання вартості частини майна не впливає на права й законні інтереси НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED), за захистом яких останній звернувся з даним позовом.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю учасників - голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону України "Про господарські товариства").

Суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності одночасно трьох умов, як підстав для визнання недійсним статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 р.

Так, позивачем не доведено, що вказаний статут не відповідає вимогам законодавства, що порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; а також не доведено, що відповідні положення статуту порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Оскільки вимога про визнання недійсним статуту зазначалась позивачем як похідна від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017 р., в якій колегією суддів було відмовлено, а тому у задоволенні вимоги про визнання недійсним статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 слід відмовити.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 24.05.2017 року №8000930; скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 25.05.2017 року №9000930 та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна додаткової інформації від 26.05.2017 року №0000930 є похідними від вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.10.2017 року (а.с. 229-238 том 1), яким відмовлено у задоволенні скарги НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) у зв'язку з тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лозовою Ю.А. та державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк М.В. прийнято рішення відповідно до законодавства.

Водночас, щодо заявленого відповідачем 2 клопотання про застосування строку позовної давності до вимоги про визнання недійсним рішення № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про його задоволення, зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст 261 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, оскільки колегією суддів було встановлено, що право і охоронюваний законом інтерес позивача порушені не були, у зв'язку з чим було відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення єдиного акціонера приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., а тому підстав для задоволення заяви про застосування строку позовної давності колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, в силу відсутності станом на дату рішення №24/05-2017-6 від 24.05.2017 р. відомостей, що НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) був учасником відповідача 1, в той час як учасником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в реєстрі значився ОСОБА_10, ОСОБА_12, який представляв інтереси ОСОБА_10 під час прийняття рішення № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р, діяв добросовісно в межах наданих йому довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, у зв'язку з чим підстав для скасування вказаного рішення в межах доводів та мотивів не вбачається.

Також, оскільки під час укладання спірного договору купівлі-продажу в якості доказів на підтвердження необхідного обсягу цивільної дієздатності директора ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" ОСОБА_12 були надані рішення ОСОБА_10 про відступлення належної ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" частки у статутному капіталі СТОВ "Бузівське" у розмірі 97 000 грн. ОСОБА_5, відомості щодо вказаних осіб станом на 24.05.2017 р. містились в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких не вбачалось перевищення повноважень керівником ні акціонером відповідача 1, а тому позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки на зборах учасників СТОВ "Бузівське" від 24.05.2017 р. були присутні повноважні учасники товариства, що володіють в сукупності 100% голосів, вказані загальні збори відбулись за наявності кворуму, є повноважними для прийняття спірних рішень та судом було встановлено відсутність порушеного права НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) при прийнятті спірного рішення, а тому позовні вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бузівське", оформленого протоколом № 24-05/17-2 від 24.05.2017 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги не має.

В той же час, враховуючи повноваження апеляційної інстанції та те, що судом першої інстанції було невірно встановлено обставини, що мають значення для справи, однак вказане порушення не призвело до прийняття незаконного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає зміні в його мотивувальній частині щодо встановлених обставин.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) на рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 змінити в його мотивувальній частині.

3. Резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року у справі № 910/23635/17 залишити без змін.

5. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

6. Матеріали справи № 910/23635/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.09.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко