ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2018 р. Справа № 924/728/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Шепетівської міської ради Хмельницької області, м. Шепетівка, Хмельницька обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест", м. Шепетівка, Хмельницька обл.

про стягнення 567 611, 50 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість з сплати концесійних платежів та 3% річних у розмірі 567 611, 50 грн.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує, що за укладеним між сторонами договором від 02.12.11 позивач концесієдавець надав на 12 років відповідачу - концесіонеру право істотно поліпшити та здійснювати управління обєкта концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері теплопостачання за умови сплати концесійних платежів. Обєктом концесії є цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж. Відповідач неналежним чином виконував умови договору щодо строків оплати, в результаті чого в нього виник борг в заявленому розмірі. Також, враховуючи наявність боргу, позивач, в силу ст. 625 ЦК, нарахував 3% річних.

Направлена на адресу відповідача претензія відносно сплати боргу залишилась невиконаною. У звязку з цим, позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнає. Стверджує, що дійсно, між сторонами укладено концесійний договір, за яким відповідач отримав в концесію цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж. Концесійні платежі в силу договору сплачуються щоквартально, незалежно від наслідків господарської діяльності до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом.

30.10.17 рішенням виконкому Шепетівської міської ради № 292 відповідачу визначено нульовий рівень рентабельності, який враховується в тарифах ТОВ „Шепетівка Енергоінвест на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та централізованого опалення, а також встановлено економічно обґрунтовані тарифи на централізоване опалення для населення, а також на теплову енергію для потреб бюджетних установ та для потреб інших споживачів, тобто затверджено тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з централізованого опалення на рівні, що унеможливлює отримання прибутку.

Крім того, як стверджує відповідач, концесійний платіж виключено з структури тарифу на теплову енергію та послуги з централізованого опалення. В такій ситуації сплата концесійного платежу можлива лише за рахунок не виконання інших статей витрат. Саме тому, 27.11.17 відповідач звернувся до позивача з претензією про сплату матеріальних збитків в сумі 1 289 357, 32 грн.

Також, за результатами діяльності за І півріччя 2018 року, фінансові результати відповідача є збитковими. Порядком визначення обєктів концесії, концесіонерам яким можуть надаватись пільги щодо концесійних платежів, дотацій, компенсацій, та умов їх надання, затвердженим постановою КМУ від 13.07.2000 № 1114, передбачено, що концесіонерам збиткових і низькорентабельних обєктів концесії, які мають важливе соціальне значення, концесієдавець може надати пільги щодо концесійних платежів, а також передбачити в договорі надання дотацій, компенсацій і пільг.

Відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням розглянути питання про звільнення відповідача від сплати концесії, але отримував відмову.

Матеріалами справи встановлено.

02.12.11 між сторонами укладено договір концесії відповідно до якого концесієдавець (позивач) надає на 12 років концесіонеру (відповідачу) право істотно поліпшити та здійснювати управління (експлуатацію) обєкта концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері теплопостачання за умови сплати концесійних платежів та виконання інших умов цього договору.

Обєктом концесії за договором є цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж, юридична адреса якого м. Шепетівка, Хмельницька область, провулок Короленка, 1а (п. 2 договору).

Концесіонер в установленому порядку робить перший внесок за надання обєкта в концесію на рахунок (вказано рахунок) протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі обєкту концесії. Наступні концесійні платежі з розрахунку 40 083, 60 грн./міс. вносяться щоквартально незалежно від наслідків господарської діяльності до 25 числа місяця наступного за звітним кварталом. Фіксований розмір концесійних платежів, встановлений виходячи з вартості наданого в концесію обєкта, підлягає індексації відповідно до законодавства. (п. 10 ).

Передача обєкта у концесію здійснюється не пізніше 180 календарних днів після укладення договору і оформляється актом прийому передачі (п. 11).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Додатком до договору є перелік майна, що входить до складу цілісного майнового комплексу „Шепетівське комінальне підприємство теплових мереж, що передається в концесію. Додаток також підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Згідно листа Шепетівської міської ради № 01-24/1201 від 13.04.18, адресованого відповідачу, позивач вказує про наявність боргу в відповідача за концесійним договором та вимагає сплатити його.

Листом від 27.04.18 № 02-17/329 позивач зобовязує юридичний відділ провести претензійно - правову роботу щодо несплати відповідачем концесійних платежів з врахуванням інфляції.

Згідно листа позивача № 01-24/346 від 29.01.18, адресованого відповідачу, останнього інформовано, що за ним рахується несплата концесійних платежів, які позивач вимагає виплатити.

На підтвердження власної позиції відповідач додав: звіт про витрати виробництва та фінансові показники діяльності відповідача за січень червень 2018 р.; баланс за 30 червня 2018р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Правовідносини відносно концесії регулюються також Законом „Про концесії.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір концесії, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 1 Закону „Про концесії концесія - надання з метою задоволення громадських потреб уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування на підставі концесійного договору на платній та строковій основі юридичній або фізичній особі (суб'єкту підприємницької діяльності) права на створення (будівництво) та (або) управління (експлуатацію) об'єкта концесії (строкове платне володіння), за умови взяття суб'єктом підприємницької діяльності (концесіонером) на себе зобов'язань по створенню (будівництву) та (або) управлінню (експлуатації) об'єктом концесії, майнової відповідальності та можливого підприємницького ризику.

Договір концесії (концесійний договір) - договір, відповідно до якого уповноважений орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування (концесієдавець) надає на платній та строковій основі суб'єкту підприємницької діяльності (концесіонеру) право створити (побудувати) об'єкт концесії чи суттєво його поліпшити та (або) здійснювати його управління (експлуатацію) відповідно до цього Закону з метою задоволення громадських потреб.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 15 Закону „Про особливості передачі в оренду чи концесію обєктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності концесійні платежі вносяться грошовими коштами, у безготівковій формі у строки, встановлені договором концесії.

З позовних матеріалів (та не заперечується відповідачем) вбачається, що позивач, згідно договору передав, а відповідач прийняв обєкт концесії цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж, розташований в м. Шепетівка, пров. Короленка, 1а.

Обовязок оплати концесійних платежів, відповідно до договору, виникає у відповідача щоквартально до 25 числа місяця наступного за звітним кварталом, з розрахунку 40 083, 60 грн. / міс. При цьому, фіксований розмір концесійних платежів підлягає індексації відповідно до закону. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата за 4 квартал 2017 року і 1 квартал 2018 року не здійснена. Докази оплати в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить: (275 379, 15 грн. концесійний платіж за 4 квартал 2017 року з урахуванням індексації плюс 285 127, 71 грн. концесійний платіж за 1 квартал 2018 року з урахуванням індексації) = 560 506, 86 грн.

При цьому, суд враховує, що концесійний платіж включає в себе як фіксовану плату, передбачену договором, так і індексацію даної суми з урахуванням інфляції, оскільки: індексація передбачена договором; за ч. 8 ст. 15 Закону „Про особливості передачі в оренду чи концесію обєктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності фіксований розмір концесійних платежів, встановлений виходячи з вартості наданого в концесію об'єкта, підлягає індексації відповідно до законодавства.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

При цьому, доводи відповідача до уваги не приймаються як необґрунтовані. Зокрема, визначення міською радою для відповідача нульового рівня рентабельності (затвердження тарифу на теплову енергію на рівні, що унеможливлює отримання прибутку) не може бути підставою для звільнення сторони договору від обовязку його виконання, оскільки це порушить основоположні принципи права щодо виконання зобовязань. Так, згідно ст. ст. 525, 629 ЦК договір є обовязковим до виконання а одностороння відмова від його виконання не допускається. Більше того, в п. 10 договору сторони встановили, що концесійні платежі вносяться відповідачем, незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому, умови припинення виконання зобовязання, які передбачені законом, в даному випадку відсутні.

З цих же підстав, не приймаються і доводи відносно збитковості відповідача, оскільки така обставина також є результатом господарської діяльності, що не впливають на зобовязання відносно виплати платежів.

Доводи відносно можливості отримання відповідачем пільг в силу постанови КМУ № 1114 від 13.07.00, можуть бути прийняті судом лише у випадку наявності документального підтвердження отримання таких пільг. Відсутність же таких доказів (неотримання пільг підтверджено самим відповідачем у відзиві) виключає можливість розгляду питання щодо звільнення відповідача від обовязку виконання договору.

Отже, встановлена судом наявність заборгованості за концесійними платежами дають право позивачу на виставлення вимоги про стягнення 3% річних. Так, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівка Енергоінвест (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 95, код 37587657) на користь Шепетівської міської ради Хмельницької області (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, 4, код 34175421, р/р 0006, МФО 815013, банк ГУ ДКСУ у Хмельницькій області) 560 506, 86 грн. (пятсот шістдесят тисяч пятсот шість грн. 86 коп.) заборгованості з концесійних платежів, 7 104, 64 грн. (сім тисяч сто чотири грн.. 64 коп.) 3% річних, 8 514, 17 грн. (вісім тисяч пятсот чотирнадцять грн. 17 коп.) судового збору.

Повний текст складено 04.10.18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 3 прим.

1 - до справи

2 Шепетівська міська рада (30405, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, 4)

3 ТОВ „Шепетівка Енергоінвест (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 95).

Всім рек. з пов.