КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Справа№ 910/8699/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання Яремі Н.С.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018

у справі №910/8699/17 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

про стягнення 20 322,10 грн.

Представники сторін у судове засідання не викликались.

в с т а н о в и в:

У травні 2018 публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про стягнення 20 322,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору оренди № УГВ 3590/33/2-16 від 14.11.2016 не виконав обов'язку з відшкодування витрат, понесених позивачем на утримання майна, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 19 395,51 грн., за прострочення оплати якої нараховані 3% річних - 200,54 грн. та інфляційні втрати в розмірі 726,05 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на користь публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" основний борг у сумі 19 395 грн. 51 коп., 3% річних - 200 грн. 54 коп., 726 грн. 05 коп. - інфляційних втрат та 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі №910/8699/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Так, під час нового розгляду справи № 910/8699/17, рішенням господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про стягнення 20 322 грн. 10 коп. відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 680 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" у справі №910/8699/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення 20 322,10 грн. та вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, ухвалою апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/8699/17, справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано учасникам справи завчасно, а саме - до 21.08.2018 подати через канцелярію суду письмові пояснення, заперечення, відзив на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст.ст. 167, 263 ГПК України).

Представники сторін у судове засідання не викликались. Про відкриття провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/8699/17 сторони повідомлялися належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.10, 12 ст. 270 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

До того ж, колегія суддів апеляційного господарського звертає увагу на те, що учасники справи не зверталися до суду апеляційної інстанції з відповідним клопотанням про розгляд апеляційної скарги у даній справі у судовому засіданні з викликом представників сторін, як того вимагає абзац 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 14.11.2016 між позивачем (за договором - орендар) та відповідачем (за договором - орендодавець) було укладено договір оренди №УГВ 3590/33/2-16 (надалі - договір оренди), відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати Орендареві у строкове платне користування Хрестищенську дотискуючу компресорну станцію, реконструйовану згідно з Проектом Г «Облаштування Хрестищенського газоконденсатного родовища. Реконструкція Хрестищенської дотискуючої компресорної станції. Установка поглибленого вилучення вуглеводнів» (Додатком № 4 до ДСД №3 від 10.06.2002 p.), що складається з основних засобів, перелік яких наведений в Додатку №1 (надалі іменується «Майно»), а Орендар зобов'язується прийняти Майно у строкове платне користування та сплачувати Орендодавцеві орендну плату в порядку та розмірах, встановлених цим Договором.

Умовами п.1.7 договору встановлено, що з підписанням цього Договору Майно передається для використання в господарській діяльності Орендаря, в зв'язку з чим витрати на енергоресурси, пов'язані з експлуатацією Майна Орендарем, а саме: витрати паливного газу та електроенергії, використаних під час експлуатації Майна Орендарем протягом строку дії цього Договору, покладаються на Орендаря.

У пункті 1.8 договору сторони узгодили, що амортизаційні витрати та всі інші витрати на утримання Майна, в тому числі витрати на поточний та капітальний ремонти (далі - ремонт), крім витрат, вказаних у п.1.7 цього Договору, покладаються на Орендодавця та в будь-якому випадку не підлягають компенсації з боку Орендаря.

Відповідно до п. 3.1 договору, орендодавець зобов'язується нести всі витрати, пов'язані з майном, крім витрат, зазначених в п.1.7 договору, відшкодувати Орендарю витрати на ремонт Майна, здійсненого Орендарем, на підставі підтверджуючих документів, наданих Орендарем та в строки, вказані Орендарем у вимозі щодо відшкодування вартості проведеного ним ремонту.

Державним підприємством «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та позивачем було підписано Акт №37459 від 16.12.2016 за надані послуги з повірки діафрагми, повірки й оформлення паспорту на звужуючий пристрій на загальну суму в розмірі 2 566,90 грн.

Також, державним підприємством «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» та позивачем було підписано Акт здачі - приймання послуг від 27.12.2016 року згідно з договором №440-В517/16 від 11.10.2016 за виготовлення повірочних газових сумішей (ПГС) типу природного газу у кількості 2 балони на суму 16 828,61 грн.

22.12.2016 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №36-06-13753-3 від 22.12.2016 про сплату 2 566,90 грн. на підставі п.1.7. та п.1.8 Договору про відшкодування понесених витрат, пов'язаних з повіркою засобів вимірювальної техніки (а саме - перевірка та оформлення паспорту на звужуючий пристрій та повірка діафрагми), що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення уповноваженій особі 26.12.2016.

Також, позивач надіслав відповідачу вимогу за вих. № 36-06-13905-3 від 27.12.2016 про відшкодування понесених витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла комерційного обліку газу, а саме виготовлення повірочних газових сумішей типу природного газу у кількості 2 балони, в сумі 16 828,61 грн., яка отримана відповідачем 30.12.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, позивач на підставі отриманих Акту № 37459 від 16.12.2016 та Акту № 440-В517/16 від 27.12.2016 вимагає від відповідача відшкодувати понесені витрати, керуючись положеннями п. 1.8. договору оренди. Оплата за даними актами підтверджена відповідними платіжними дорученнями.

Однак, зі змісту поданих актів неможливо встановити, що роботи були виконані саме на Хрестищенській дотискуючій компресорній станції. В матеріалах справи наявні чотири акти заміни діафрагми на звужуючому пристрої, розташованому на витратомірному вузлі Хрестищенської ДКС. Проте, в зазначених актах не міститься інформації про те, на яку суму були проведені роботи. Таким чином, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що під час дії договору оренди позивачем було здійснено витрати на утримання орендованого майна.

В апеляційній скарзі позивач посилається на копії паспортів №03/6830, №03/6829, №03/6818 та №03/6943 як на підтвердження проведення робіт на Хрестищенській ДКС, проте зі змісту зазначених паспортів не випливає, що на Хрестищенській ДКС були проведені ремонтні або інші роботи.

Отже, колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено та матеріали справи не містять доказів того, що замовлені та оплачені позивачем повірки засобів вимірювальної техніки та потокового хроматографу вузла комерційного обліку газу стосуються безпосередньо того майна, яке орендоване позивачем за Договором.

Щодо доводів позивача стосовного того, що він був змушений замовити проведення зазначених робіт у державного підприємства «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та у державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», через відмову відповідача здійснити їх самостійно, судова колегія ставиться критично, оскільки, договори на виконання зазначених робіт із вказаними державними підприємствами позивач уклав 11.10.2016 та 03.02.2010 відповідно, а з листом до відповідача про необхідність виконати вказані роботи, як зазначає сам позивач, останній звернувся 22.11.2016, тобто вже після укладених договорів.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем самостійно, на власний розсуд було замовлено послуги у державного підприємства «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», без отримання будь - якого погодження з боку відповідача.

Тобто, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 20 322,10 грн. боргу є необґрунтованими, документально не підтвердженими, а тому не підлягають задоволенню.

Звертаючись із даною позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача 726,05 грн. втрат від інфляції і 200,54 грн. 3% річних. Однак, враховуючи те, що ці вимоги є похідними від первісної вимоги про стягнення основної заборгованості, у задоволенні якої як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку відмовити, то і вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню.

У постанові Верховного Суду від 03.04.2018 року, якою справу передано на новий розгляд, зазначено, що з метою правильного вирішення спору у даній справі судам належало:

- дослідити, чи стосуються замовлені та оплачені позивачем повірки засобів вимірювальної техніки та потокового хроматографу вузла комерційного обліку газу безпосередньо того майна, яке орендоване позивачем за Договором;

- з'ясувати, чи пов'язані виконані роботи з повірок, які оплачені позивачем, безпосередньо з умовами Договору з огляду, зокрема на те, що виставлені позивачу рахунки-фактури для оплати замовлених робіт датовані раніше, ніж було укладено Договір;

- дослідити умови договорів, на які міститься посилання як в рахунках-фактурах, так і в актах виконаних робіт (звернувши увагу на те, що копії таких договорів у матеріалах справи відсутні);

- за результатами встановлених обставин перевірити правильність заявленої до стягнення суми.

Колегія апеляційного господарського суду зазначає, що місцевим господарським судом виконано вимоги постанови Верховного Суду, всебічно з'ясовано обставини справи та надано належну оцінку наявним доказам.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову повністю.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким, що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018 залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/8699/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування".

4. Матеріали справи № 910/8699/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення з урахування приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко

Дата складання повного тексту постанови 28.09.2018 року