ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 Справа № 914/1259/18

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Комунального підприємства Львівської обласної ради «Підприємство автотранспортного обслуговування», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-Матс», м. Львів
про:стягнення 2582,30 грн.
Суддя Артимович В.М.

При секретарі судового засідання Струк Н.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Підприємство автотранспортного обслуговування», м. Львів, звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-Матс», м. Львів, про стягнення 2582,30 грн. заборгованості, в тому числі: 2388,00 грн. основного боргу, 164,28 грн. пені та 30,02 грн. трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 16.07.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.08.2018 р.

30.07.2018 р. на розгляд суду від відповідача надійшов відзив на позовну зая-ву.

02.08.2018 р. від позивача надійшло клопотання з проханням припинити провадження у даній справі в частині стягнення суми основної заборгованості, стягнути з відповідача судовий збір, пеню та три проценти річних.

19.09.2018 р. на розгляд суду позивач подав на розгляд суду письмові пояснення з проханням стягнути з відповідача 164,28 грн. пені, 30,02 три проценти річних та 1841,00 грн. судового збору.

В судове засідання 19.09.2018 р. зявився представник позивача, просив суд закрити провадження у даній справі в частині стягнення суми основної заборгованості, стягнути з відповідача 164,28 грн. пені, 30,02 три проценти річних та 1841,00 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши позовну заяву, додані до неї документи, долучені позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовано, що пози-вач звернувся до господарського суду із позовною вимогою про стягнення 2388,00 грн. основного боргу, 164,28 грн. пені, 30,02 грн. три проценти річних за договорами № 3 від 02.01.2014 р. та від 05.01.2015 р. про надання послуг щодо проведення технічного огляду автомобілів перед виїздом на лінію, договорами № 4 від 02.01.2014 р. та від 05.01.2015 р. про надання послуг щодо проведення передрейсовового медичного огляду водіїв.

Як підтверджується долученим платіжним дорученням від 25.07.2018 р. за № 1024 відповідач сплатив основний борг в сумі 2388,00 грн. та згідно з клопотання від 02.08.2018 р. за № 122 позивач просить суд закрити провадження в цій частині.

Відповідно до ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку закрити провадження у справі № 914/1259/18 в частині стягнення основного боргу в сумі 2388,00 грн., оскільки відповідач погасив зазначений борг.

Отож, залишається непогашеною заявлена позивачем заборгованість в сумі 194,30 грн., з яких 164,28 грн. пені та 30,02 грн. три проценти річних.

Позиція позивача. В обґрунтування заявлених позовних вимог щодо стягнення пені та трьох процентів річних позивач вказує, що ТзОВ «Маркет-Матс» не погасив борг вчасно згідно п. 2.2 спірних договорів. Позивач також зазначив, що на адресу відповідача направлялась претензія, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, позивач, покликаючись на ст. 625 Господарського кодексу України, п.п. 4.1, 4.2 спірних договорів, просить стягнути з відповідача 164,28 грн. пені та 30,02 грн. три проценти річних.

Позиція відповідача. Незважаючи на належне повідомлення в порядку ст.ст. 120, 242 ГПК України про слухання даної справи в господарському суді Львівської області, що, зокрема, підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 235 (вручено поштову кореспонденцію суду відповідачу 31.07.2018 р.), відповідачем, крім відзиву на позов від 27.07.2018 р. за № 27/07-1, будь-яких інших заперечень чи документів про погашення пені та трьох процентів річних суду не подано.

Заслухавши представника позивача, зясувавши обставини справи та дослі-дивши докази, судом встановлено наступне.

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено наступні договори: договори про надання послуг щодо проведення техогляду транспортних засобів перед виїздом на лінію за № 3 від 02.01.2014 р. та від 05.01.2015 р., договори про надання послуг щодо проведення передрейсового медогляду водіїв за № 4 від 02.01.2014 р. та від 05.01.2015 р.

Згідно з п. 2.2 згаданих вище договорів розрахунки проводяться безготівковим платежем шляхом переказування коштів на розрахунковий рахунок виконавця упродовж пяти банківських днів після звітного періоду на підставі поданих рахунків та підписаних актів виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 4.1. 4.2 договорів за несвоєчасне проведення розрахунків замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі облікової ставки НБУ від вартості наданих послуг за кожен день протермінування. За невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечу-ватися неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.п. 2.5, 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. за № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. За приписом ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Отож, суд перевіривши правильність нарахування пені, встановив, що неустойка не підлягає до задоволення, оскільки позивачем невірно зазначено періоди, оскільки період часу, за який нараховується пеня, не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив вико-нання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути три проценти річних у розмірі 30,02 грн.

Зважаючи на вищенаведене, здійснивши перерахунок суми трьох процентів річних, судом встановлено, що 30,02 грн. трьох процентів річних підлягають стягненню з відповідача за прострочення виконання зобов'язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встано-вити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отож, враховуючи вказане вище, позов в частині стягнення пені та трьох процентів річних підлягає до задоволення частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покла-дається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 284,44 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76, 231, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-Матс» (79005, м. Львів, вул. Івана Франка, 7; ідентифікаційний код 23275120) на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Підприємство автотранспортного обслуговування» (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 16; ідентифікаційний код 04013927) 30,02 грн. три проценти річних та 284,44 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Закрити провадження у справі № 914/1259/18 в частині стягнення основного боргу в сумі 2388,00 грн.

5. Наказ, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.09.2018 р.

Суддя Артимович В.М.