Справа № 909/839/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.10.2018

м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., розглянувши матеріали за позовом керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області (78400, Івано-Франківська обл., м. Надвірна, майдан Шевченка, 39) в інтересах держави в особі позивачів - Державного агентства лісових ресурсів України (01601, м. Київ, вул. Ш. Руставелі, 9-а), Державного підприємства "Верховинське лісове господарство" (78700, Івано-Франківська обл., смт Верховина, вул. Жаб'євська, вул. 16), та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 34) до відповідачів - Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (78700, Івано-Франківська обл., смт Верховина, вул. І. Франка, буд. 20) та фермерського господарства "Кострича" (78700, Івано-Франківська обл., смт Верховина, вул. І. Франка, буд. 85) про визнання незаконним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

керівник Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі позивачів - Державного агентства лісових ресурсів України, ДП "Верховинське лісове господарство" та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до відповідачів - Верховинської РДА Івано-Франківської області та ФГ "Кострича" з такими позовними вимогами:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Верховинської РДА від 07 вересня 2007 р. № 307 "Про надання земельної ділянки в оренду";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 132,732 га, укладений 07 вересня 2007 р. між Верховинською РДА та ФГ "Кострича";

- повернути державі в особі постійного землекористувача - ДП "Верховинське лісове господарство" земельну ділянку площею 7,78 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області, на полонині Кострича, та повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області земельну ділянку площею 124,943 га (кадастровий номер 010020177), що розташована за межами населеного пункту с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області, на полонині Кострича.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що Верховинська РДА на підставі розпорядження від 07 вересня 2007 р. неправомірно надала в довготермінову оренду ФГ "Кострича" земельну ділянку загальною площею 132,732 га, оскільки до частина цієї земельної ділянки площею 7,7842 га належить на праві постійного користування ДП "Верховинське лісове господарство".

Підставою свого звернення до суду із даним позовом, прокурор вважає порушення відповідачами встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній власності.

Відповідно до частин 3 - 5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У своїй позовній заяві прокурор зазначає про звернення до суду із позовом в інтересах держави в особі трьох позивачів: Державного агентства лісових ресурсів України, ДП "Верховинське лісове господарство" та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Водночас, ч. 3 ст. 1311 Конституції України визначає, що прокуратура здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 цього Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, зокрема, в особі державних компаній.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП "Верховинське лісове господарство" є державним підприємством, засновником якого є Державний комітет лісового господарства України.

Звертаючись до суду в інтересах держави в особі ДП "Верховинське лісове господарство", прокурор порушив норми ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

Правову позицію аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 915/955/16.

Щодо звернення прокурора до суду в особах Державного агентства лісових ресурсів України та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області слід зазначити таке.

Згідно з ч. 5 ст. 162 ГПК України, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2018 р. по справі № 924/1237/17 вказує, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Всупереч наведеному, прокурор у позовній заяві не зазначає причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належними суб'єктами - Державним агентством лісових ресурсів України та Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Саме лише зазначення у позовній заяві прокурора органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не може вважатись в даному випадку виключною необхідністю представництва прокурором інтересів держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що керівник Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області не обґрунтував підстав здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Крім того, як видно із змісту позовної заяви прокурор заявляє позов в інтересах держави в особі декількох позивачів до декількох відповідачів.

Відповідно до ст. 47 ГПК України, позов може бути пред’явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов’язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права або обов’язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов’язки.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор об'єднав вимоги декількох позивачів до декількох відповідачів, що суперечить положенням статей 46 та 173 ГПК України, оскільки наведені норми визначають альтернативно: участь у справі декількох позивачів з вимогами до одного відповідача або одного позивача - до декількох відповідачів.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу); відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 46, 53, 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву за позовом керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі позивачів - Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства "Верховинське лісове господарство", та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до відповідачів - Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області та фермерського господарства "Кострича" про визнання незаконним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 ГПК України строк та порядку.

Суддя                                                                                 Ткаченко І. В.