ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Справа № 915/810/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

розглянувши без виклику сторін матеріали

справи № 915/810/18

за позовом Акціонерного товариства “Миколаївобленерго”,

вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017,

до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради “Бриз”,

вул. Правди, 6-А, м. Миколаїв, 54029,

про стягнення грошових коштів у сумі 33080 грн. 04 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством (АТ) “Миколаївобленерго” пред’явлено позов до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради “Бриз” (далі – ЖКП ММР “Бриз”) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 33080 грн. 04 коп., із яких: 30397 грн. 86 коп. – пеня та 2682 грн. 18 коп. – 3 % річних, з посиланням на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним між ними договором від 05.03.2018 № 44/6184 про постачання електричної енергії, з урахуванням додатків до нього, а саме, зобов’язань щодо своєчасної оплати активної електроенергії, придбаної в період лютий-травень 2018 року, внаслідок чого на суми за період прострочення оплати вартості спожитої електроенергії здійснено нарахування пені, у відповідності до п. 4.2.1 договору, та 3 % річних, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У позові викладено також вимогу про стягнення з ЖКП ММР “Бриз” грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою суду від 01.08.2018 відкрито провадження в даній справі і вирішено про розгляд справи у спрощеному провадженні.

У відзиві від 16.08.2018 ЖКП ММР “Бриз” визнало прострочення оплати вартості поставленої за договором електроенергії, за обставин викладених у позовній заяві, проте просило суд про зменшення підлягаючої до стягнення з відповідача пені, вказуючи, що виникнення у спірний період прострочень спричинено порушенням термінів повернення державою підприємству коштів на відшкодування отриманих населенням пільг та субсидій, а також наявністю значної заборгованості мешканців будинків, які обслуговуються підприємством, чим зумовлено скрутний фінансовий стан підприємства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ПАТ “Миколаївобленерго”, правонаступником якого, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є позивач, та ЖКП ММР “Бриз” укладено договір від 05.03.2018 № 44/6184 про постачання електричної енергії, з відповідними додатками до нього (далі – договір), згідно умов якого АТ “Миколаївобленерго” (постачальник) зобов’язалося продавати ЖКП ММР “Бриз” (споживачу) електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених у розділі 5, з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток № 1 “Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу”), для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 2778,779 кВт, а споживач – оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснювати інші платежі згідно умов договору. Точки продажу електричної енергії по кожному об’єкту споживача визначено додатком № 8 “Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін”. Приєднана потужність у точках підключення становить 2778,779 кВт (п.п. 1, 2.2.2 договору).

Підпунктом 2.1 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язалися керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі – ПКЕЕ).

У відповідності до пп. 2.3.3 договору, відповідач зобов’язався, зокрема, оплачувати позивачеві вартість електричної енергії в порядку, визначеному в додатках № 10 “Порядок розрахунків” та № 4 “Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії” до договору.

Згідно з п.1 додатку № 10 “Порядок розрахунків” до договору, розрахунковим вважається період з 01 числа місяця по 31 число цього місяця (або іншого останнього дня місяця) включно. Споживач протягом розрахункового періоду здійснює плановий платіж на поточний рахунок із спеціальним режимом використання до 06 числа поточного місяця у розмірі вартості 100% заявленого обсягу споживання активної електричної енергії поточного розрахункового періоду по об’єму(ам) (майстерні, кімната школяра, контора, адміністративне приміщення, офіс, орендарі), розрахунки по яким здійснюються за роздрібними тарифами на електричну енергію відповідного класу напруги. По об’єктам, на яких електрична енергія використовується на потреби населення, оплата здійснюється за фактичними показами засобів обліку. Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії з урахуванням розрахункової величини втрат електричної енергії на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається відповідно до “Акту про використану електричну енергію” (п. 2 додатку № 10 до договору).

Сторонами у додатку № 4 до договору погоджено, що споживач в останній календарний день місяця на 24:00 год. знімає покази засобів обліку і 1 числа місяця, наступного за розрахунковим, повідомляє про них постачальнику за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг (далі – сервіс), що розміщений за адресою www.ukrbilling.com. Постачальник проводить контрольне зняття показів розрахункових засобів обліку наприкінці розрахункового періоду.

Якщо дата повідомлення постачальнику про покази засобів обліку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, споживач має повідомити про них у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем.

Споживач на підставі засобів обліку самостійно формує рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, “Акт про прийняття-передавання товарної продукції” за допомогою сервісу. У разі необхідності споживач може отримати у постачальника рахунки та інші документи у паперовому вигляді (п.п. 1, 2, 4 додатку № 4 до договору).

Строк дії договору - до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до їх повного завершення (п. 9.4 договору).

На виконання умов договору АТ “Миколаївобленерго” у період лютий-травень 2018 року поставлено ЖКП ММР “Бриз” обумовлену договором електроенергію, що підтверджується складеними споживачем відповідних звітів про використану електричну енергію у зазначений період, а саме, в лютому 2018 року – 323019 кВт; в березні 2018 року – 316008 кВт; у квітні 2018 року – 281644 кВт; у травні 2018 року – 244268 кВт.

На оплату зазначеного обсягу електроенергії позивачем виписано рахунки: від 28.02.2018 № 44/6184/2/1 на суму 518167 грн. 80 коп.; від 29.03.2018 № 44/6184/3/1 на суму 503999 грн. 28 коп.; від 29.03.2018 № 44/6184/3/2 на суму 22668 грн. 22 коп.; від 03.05.2018 № 44/6184/4/1 на суму 453362 грн. 68 коп.; від 30.05.2018 № 44/6184/5/1 на суму 394499 грн. 27 коп. Рахунки отримані відповідачем, що підтверджується підписами уповноважених осіб відповідача на корінцях цих рахунків.

За твердженнями позивача, вищевказані рахунки оплачені несвоєчасно, що не оспорються ЖКП ММР “Бриз”.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі – енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (чч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (чч. 6, 7 ст. 276 ГК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з пп. 4.2.1 договору за внесення платежів, зокрема оплати вартості спожитої активної електроенергії, з порушенням термінів, визначених Додатком № 10 до договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та індекс інфляції. Сума зазначених нарахувань указується в окремих розрахункових документах.

Отже, нарахування на суми вартості спожитої відповідачем активної електроенергії за час прострочення їх оплати у період 28.03.-13.06.2018 пені та 3 % річних відповідає умовам договору, чинному законодавству і обставинам справи. Подані позивачем розрахунки нарахувань 3% річних у сумі 2682 грн. 18 коп. та пені у сумі 30397 грн. 86 коп. суд визнає правильними.

Разом з тим, визначаючи розмір підлягаючої стягненню пені, суд виходить із інтересів обох сторін і враховує, що ЖКП ММР “Бриз” є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є надання послуг у сфері утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і, що виникнення у спірний період прострочень є наслідком тимчасово складного фінансового стану підприємства через порушення термінів повернення державою підприємству коштів на відшкодування отриманих населенням пільг та субсидій, а також наявністю значної заборгованості мешканців будинків, які обслуговуються підприємством. Про такі обставини свідчать подані відповідачем документами: баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2018, згідно якого підприємство має дебіторську заборгованість у сумі 8270000 грн.; відомість по рахунку відповідача 484 “Інші кошти цільового фінансування і цільових надходжень за 01.01.18-31.07.18”, згідно якої заборгованість держави перед ЖКП ММР “Бриз” складає 497701 грн. 65 коп.

Суд також приймає до уваги, що допущені відповідачем прострочення хоч і носять систематичний характер, але їх періоди є незначними; що порушення відповідачем договірних зобов’язань не спричинило істотних негативних наслідків господарській діяльності АТ “Миколаївобленерго”, що боргу за спожиту активну електроенергію на даний час ЖКП ММР “Бриз” не має.

Виходячи із засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, суд вважає, що нарахована пеня є непропорційною допущеному правопорушенню, що прострочення грошових зобов’язань відповідачем також компенсуються підлягаючою стягненню з відповідача сумою нарахованих 3 % річних.

Викладені обставини суд ураховує як виняткові, які мають істотне значення і дають суду право зменшити суму нарахованої пені, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд визнає, що визначений АТ “Миколаївобленерго” розмір пені належить зменшити із суми 30397 грн. 86 коп. до суми 5000 грн.

Таким чином, позов АТ “Миколаївобленерго” підлягає задоволенню частково.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, – на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Судом визнано позовні вимоги позивача обґрунтованими, і їх часткове задоволення зумовлене лише зменшенням пені на розсуд суду, а тому витрати АТ “Миколаївобленерго” на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжного доручення від 24.07.2018 № 2642, у сумі 1762 грн., належить у цій сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства “Миколаївобленерго” задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради “Бриз”, вул. Правди, 6-А, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 33250539, на користь акціонерного товариства “Миколаївобленерго”, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 23399393, на поточний рахунок № 8001 у МРУ ПАТ КБ “Приватбанк”, МФО 326610, код 24789699, грошові кошти в загальній сумі 7682 (сім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 18 коп., із яких: 5000 (п’ять тисяч) грн. – пеня; 2682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 18 коп. – 3 % річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Коваль.