РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018Справа № 910/3094/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 54)
до проПублічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м.Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5) стягнення заборгованості у розмірі 87 153,26 грн.

Представники сторін:

від Позивача: Загарчук С.М. (представник за довіреністю);

Філімонова Г.Б. (представник за довіреністю);

від Відповідача: Дубчак С.Є. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 87 153,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань з оплати заборгованості, стягнутої рішенням суду, за Договором про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13 від 19.12.2013, у зв'язку з чим заявлено вимоги про стягнення 75 112,93 грн інфляційних та 12 040,33 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/3094/18, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

23.04.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, та витребування у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 47210721/12 та докази стягнення з Відповідача суми у розмірі 162 991,03 грн на виконання рішення у судовій справі № 910/2696/15-г.

26.04.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача повторно надійшло клопотання про залучення до участі у справі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, та витребування у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 47210721/12 та докази стягнення з Відповідача суми у розмірі 162 991,03 грн на виконання рішення у судовій справі № 910/2696/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про залучення до участі у справі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача та частково задоволено клопотання про витребування доказів.

Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.05.2018 року.

24.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд зупинити провадження у справі та відмовити в задоволенні позовних вимог.

29.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

30.05.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року підготовче засідання призначено на 26.06.2018 року.

29.06.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі, відкладено підготовче судове засідання на 18.07.2018 року.

Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 року повторно витребувано у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №47210811 та докази стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" суми у розмірі 134 518,52 грн. на виконання рішення у справі № 910/2696/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2018 року.

31.07.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2018 року.

19.09.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2018 року.

В судовому засіданні 27 вересня 2018 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 вересня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

19.12.2013 року між Національною акціонерною компанією "Надра України" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (замовник) було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується виконати для замовника роботи, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Заводівському родовищі. Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані, який є додатком № 1 до договору на проведення робіт по моніторингу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 року по справі №910/2696/15-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 121 621 грн. 40 коп. заборгованості, 5 971 грн. 11 коп. пені, 3 648 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 639 грн. 76 коп. трьох процентів річних та 2 637 грн. 61 коп. судового збору. (а.с. 29-32)

На виконання вказаного рішення суду 23.03.2015 року Господарським судом міста Києва видано Наказ. (а.с.33)

10.04.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47210811 з примусового виконання наказу №910/2696/15-г виданого Господарським судом міста Києва 23.03.2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" боргу у розмірі 134 5187 грн. 52 коп. (а.с. 34-35)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що до теперішнього часу рішення суду Відповідачем не виконано. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору та рішення суду, Позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 3% річних у розмірі 12 040 грн. 33 коп. та інфляційні у розмірі 75 112 грн. 93 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що вимога від Позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних не надходила, а точна дата погашення заборгованості Відповідачем не міститься в матеріалах справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13 від 19.12.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 року по справі №910/2696/15-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 121 621 грн. 40 коп. заборгованості, 5 971 грн. 11 коп. пені, 3 648 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 639 грн. 76 коп. трьох процентів річних та 2 637 грн. 61 коп. судового збору. (а.с. 29-32)

На виконання вказаного рішення суду 23.03.2015 року Господарським судом міста Києва видано Наказ. (а.с.33)

Відповідно до норм статей 598 - 609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. В той же час, приписи статті 625 Цивільного кодексу України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми інфляційних та процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення.

Частою 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2015 року у справі №910/2696/15-г, яке набрало законної сили, було встановлено факт виконання Позивачем робіт за Договором про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13 від 19.12.2013 року на суму 121 621 грн. 40 коп., факт настання строку оплати за вказаним договором та факт наявності заборгованості Відповідача перед Позивачем у розмірі 121 621 грн. 40 коп.

10.04.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47210811 з примусового виконання наказу №910/2696/15-г виданого Господарським судом міста Києва 23.03.2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" боргу у розмірі 134 5187 грн. 52 коп. (а.с. 34-35)

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість зі сплати основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13 від 19.12.2013 року становила 121 621 грн. 40 коп., що є підставою для нарахування Відповідачу 3% річних та інфляційних за період прострочки виконання ним грошового зобов'язання, а тому вимоги Позивача є обґрунтованими.

Судом встановлено, що 05.04.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47210811 з примусового виконання наказу №910/2696/15-г виданого Господарським судом міста Києва 23.03.2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" боргу у розмірі 134 5187 грн. 52 коп., у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. (а.с.53)

Як вбачається з виписки по рахунку Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» за 23.03.2018 року, грошові кошти у розмірі 134 518 грн. 52 коп. надійшли на рахунок Позивача від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" із зазначенням призначення платежу: «пер.боргу стягнутого з ВАТ «Укрнафта», на користь ПАТ НАК «Надра України», згідно ВП№47210811/12, в/д №910/1273/15-г». (а.с.79)

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346-III від 05.04.2001 переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Пунктом 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", роз'яснено, що з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Таким чином, Суд зазначає, що рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2015 року у справі №910/2696/15-г було виконано Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" 23.03.2018 року.

При цьому Суд зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. (п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі № 3-57гс10, від 4 липня 2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12 вересня 2011 р. у справі №3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 3-89гс11, від 14 листопада 2011 р. у справі №3-116гс11, від 23 січня 2012 р. у справі № 3-142гс11.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 22.03.2015 р. по 14.03.2018 р. у розмірі 12 040 грн. 33 коп. та інфляційні у розмірі 75 112 грн. 93 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за Договором про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3013-Р-135М/13 від 19.12.2013 року за загальний період прострочки з 22.03.2015 р. по 14.03.2018 р. у розмірі 12 040 грн. 33 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача.

Так, при здійсненні нарахування 3% річних Позивачем до складу основної суми заборгованості, стягнутої рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2015 року у справі №910/2696/15-г, було включено 3% річних, інфляційні, пеню та судовий збір, й на вказану суму було здійснено розрахунок 3% річних, що є неприпустимим відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки 3% річних, інфляційні, пеня не є заборгованістю Відповідача, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань. Крім того, судовий збір також не є заборгованістю, оскільки включається до складу судових витрат. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 22.03.2015 р. по 14.03.2018 р. у розмірі 10 875 грн. 95 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 22.03.2015 р. по 14.03.2018 р. у розмірі 75 112 грн. 93 коп., що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача.

Так, при здійсненні нарахування інфляційних Позивачем до складу основної суми заборгованості, стягнутої рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2015 року у справі №910/2696/15-г, було включено 3% річних, інфляційні, пеню та судовий збір, й на вказану суму було здійснено розрахунок інфляційних, що є неприпустимим відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки 3% річних, інфляційні, пеня не є заборгованістю Відповідача, є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, а судовий збір включається до складу судових витрат. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню інфляційні у розмірі 67 911 грн. 39 коп. за загальний період прострочки з 22.03.2015 р. по 14.03.2018 р.

Таким чином, з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 10 875 грн. 95 коп. та інфляційні у розмірі 67 911 грн. 39 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м.Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5, Ідентифікаційний код юридичної особи 00135390) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 54, Ідентифікаційний код юридичної особи 31169745) 3% річних у розмірі 10 875 (десять тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 95 (дев'яносто п'ять) коп., інфляційні у розмірі 67 911 (шістдесят сім тисяч дев'ятсот одинадцять) грн. 39 (тридцять дев'ять) коп. та судовий збір у розмірі 1 592 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві) грн. 86 (вісімдесят шість) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин