ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.10.2018р. Справа №905/1422/18

за позовом Державного підприємства "Львівський державний ювелірний завод", м.Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця Альохіної Наталії Єгорівни, м.Єнакієве

про стягнення заборгованості в сумі 92079,36 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод», м.Львів, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Альохіної Наталії Єгорівни, м.Єнакієве, про стягнення заборгованості в сумі 92079,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 48603,55 грн., три проценти річних в сумі 5468,84 грн., інфляційні втрати в сумі 38006,97 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань на договором №303/3/29-П поставки ювелірних виробів від 04.01.2013р. в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару, акт звірки за період з 2013р. по грудень 2013р., накладні №С51_0000027 від 09.01.2014р., №С51_0000028 від 09.01.2014р., №С51_0000030 від 09.01.2014р, №С51_0000029 від 09.01.2014р., №С51_0000031 від 09.01.2014р., №С51_0000032 від 09.01.2014р., №С51_0000102 від 21.01.2014р., №С51_0000103 від 21.01.2014р., №С51_0000123 від 24.01.2014р., №С51_0000125 від 24.01.2014р., №С51_0000131 від 24.01.2014р., №С51_0000132 від 24.01.2014р., №С51_0000192 від 07.02.2014р., №С51_0000193 від 07.02.2014р., №С51_0000197 від 07.02.2014р., №С51_0000198 від 07.02.2014р., №С51_0000222 від 17.02.2014р., №С51_0000251 від 26.12.2014р., №С51_0000252 від 26.02.2014р., №С51_0000310 від 14.03.2014р., №С51_0000335 від 18.03.2014р., №С51_0000336 від 18.03.2014р., №С51_0000430 від 10.04.2014р., №С51_0000432 від 10.04.2014р., №С51_0000431 від 10.04.2014р., №С51_0000428 від 10.04.2014р., №С51_0000429 від 10.04.2014р., акти приймання за період з 13.01.2014р. по 03.05.2017р.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Альохіна Наталія Єгорівни зареєстрована (проживає) за адресою: 86402, АДРЕСА_1.

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Як встановлено, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду. Телефонограми відповідачу судом не вдалося передати, у зв'язку з неможливістю встановлення зв'язку з абонентом.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

04.01.2013р. між сторонами був підписаний договір №303/3/29-П поставки ювелірних виробів, за умовами якого позивач (постачальник) зобов'язався поставляти покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та сувенірні вироби, а покупець (відповідач) взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити їх вартість.

Згідно п.2.1 договору виконання обов'язків постачальника вважаються виконаннями в день передачі виробів покупцеві.

Передача постачальником виробів покупцю проводиться на складі готової продукції постачальника, або перевізнику згідно договору покупця з перевізником та довіреності перевізника (п.2.2 договору).

Пунктами 2.3-2.5 договору визначено наступний порядок розрахунку: покупець здійснює часткову оплату в розмірі не менше 12% від вартості поставленої партії виробів не пізніше 5 (календарних) днів з дати їх отримання. Подальша оплата за поставлену партію виробів здійснюється кожні 10 календарних днів. Повна оплата за поставлену партію виробів здійснюється покупцем протягом 180 календарних днів з дати їх отримання.

Згідно п.3.1 договору покупець оплачує поставлені постачальником вироби за ціною, передбаченою у накладних-фактурах.

Відповідно до п.3.2 договору загальна сума договору складає (орієнтовно) 1000 млн. грн. протягом кожного календарного строку дії договору, і визначається виходячи з асортименту, кількості та вартості кожної окремої партії виробів, що поставлені за календарний період дії договору. Остаточно загальна сума договору визначається, виходячи з цін на вироби, асортименту та загальної кількості поставлених виробів.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013р. (п.7.1 договору).

Згідно п.7.2 договору у разі відсутності до дати закінчення чергового строку дії договору письмового повідомлення, рекомендованим листом від будь-якої із сторін іншій стороні про небажання продовжувати договірні відносини строк дії договору вважається продовженим на наступний календарний рік до 31 грудня 2014р.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №303/3/29-П поставки ювелірних виробів від 04.01.2013р. позивачем поставлено відповідачу вироби на суму 48603,55 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача та повернення виробів відповідачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи накладні №С51_0000027 від 09.01.2014р., №С51_0000028 від 09.01.2014р., №С51_0000030 від 09.01.2014р, №С51_0000029 від 09.01.2014р., №С51_0000031 від 09.01.2014р., №С51_0000032 від 09.01.2014р., №С51_0000102 від 21.01.2014р., №С51_0000103 від 21.01.2014р., №С51_0000123 від 24.01.2014р., №С51_0000125 від 24.01.2014р., №С51_0000131 від 24.01.2014р., №С51_0000132 від 24.01.2014р., №С51_0000192 від 07.02.2014р., №С51_0000193 від 07.02.2014р., №С51_0000197 від 07.02.2014р., №С51_0000198 від 07.02.2014р., №С51_0000222 від 17.02.2014р., №С51_0000251 від 26.12.2014р., №С51_0000252 від 26.02.2014р., №С51_0000310 від 14.03.2014р., №С51_0000335 від 18.03.2014р., №С51_0000336 від 18.03.2014р., №С51_0000430 від 10.04.2014р., №С51_0000432 від 10.04.2014р., №С51_0000431 від 10.04.2014р., №С51_0000428 від 10.04.2014р., №С51_0000429 від 10.04.2014р. та акт звірки взаємних розрахунків станом за період з липня 2013р. по грудень 2013р. між Державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» і Фізичною особою-підприємцем Альохіною Наталією Єгорівною за договором №320/3/29-П від 04.01.2013р.

Факт отримання від позивача товару (виробів) за договором на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Як встановлено вище, відповідно до п.2.5 договору повна оплата за поставлену партію виробів здійснюється покупцем на протязі 180 календарних днів з дати їх отримання.

Таким чином, остаточно відповідач мав сплатити вартість всього отриманого від позивача за період з 09.01.2014р. по 10.04.2014р. товару (виробів) в строк до 07.10.2014р. включно.

За висновками суду, всупереч вимог ст.ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідачем свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості виробів в сумі 48603,55 грн. не виконані.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення згідно наданого розрахунку до позовної заяви три проценти річних в сумі 5468,84 грн. за період з 10.10.2014р. по 10.07.2018р. та інфляцію в сумі 38006,97 грн. за період з жовтня 2014р. по квітень 2018р.

Розрахунок трьох процентів річних, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Одночасно, щодо представленого позивачем розрахунку інфляційних витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що їх розмір за заявлений період є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України при ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат в сумі 38006,97 грн. підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 92079,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 48603,55 грн., три проценти річних в сумі 5468,84 грн., інфляційні втрати в сумі 38006,97 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 75, 76, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод», м.Львів до Фізичної особи-підприємця Альохіної Наталії Єгорівни, м. Єнакієве про стягнення заборгованості в сумі 92079,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 48603,55 грн., три проценти річних в сумі 5468,84 грн., інфляція в сумі 38006,97 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Альохіної Наталії Єгорівни (86402, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» (79060, м.Львів, вул. Академіка Підстигача, буд. 2, ) основний борг в сумі 48603,55 грн., три проценти річних в сумі 5468,84 грн., інфляцію в сумі 38006,97 грн., всього заборгованість в сумі 92079,36 грн., судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 08.10.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 08.10.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина