РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2018Справа № 910/5088/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агарт Юей", м. Київ

про стягнення 766 236,04 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Джус В.П. (представник за довіреністю № 41 від 30.06.2018р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агарт Юей" (відповідач) заборгованості за Договором про надання овердрафту № MSBKOB3.199144.002 від 03.12.2013р. в розмірі 766 236,04 грн., з урахуванням штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит у формі овердтрафту з лімітом кредитування, однак останній отримавши кредитні кошти у встановлений строк їх не повернув, відсотки за користування ними не сплатив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб для усунення її недоліків.

10.05.2018р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.06.2018р. та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

Відповідач у запропонований судом строк письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

В підготовчому засіданні 12.06.2018р. судом оголошено перерву до 10.07.2018р.

Підготовче засідання 10.07.2018р. не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 31.07.2018р.

В підготовчому засіданні 31.07.2018р. судом оголошено перерву до 14.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018р. закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2018р.

В судовому засіданні 18.09.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 18 вересня 2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2013 року між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено Договір про надання овердрафту № MSBKOB3.199144.002 (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого банк зобов'язувався здійснювати платежі з поточного рахунку позичальника № 8124 в ПАТ "ВБР", МФО 380719 (поточний рахунок) у разі відсутності на ньому власних грошових коштів у межах встановленого банком ліміту (далі - ліміт). З моменту здійснення таких платежів банк вважається таким, що надав позичальнику кредит у формі овердрафт на суму здійснених банком платежів (далі - овердрафт) в межах ліміту.

За умовами п 1.2. Кредитного договору кредитування позичальника за методом овердрафт здійснюється банком у межах ліміту та строку, встановлених згідно з цим договором, з періодом безперервного користування овердрафтом не більше, ніж 30 календарних днів.

В п. 1.3. Кредитного договору сторони погодили, що на дату його укладення ліміт овердрафту складає 250 000,00 грн.

Згідно з п. п. 1.5., 1.6. Кредитного договору плата за користування овердрафтом встановлюється у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір якої становить на рівні 16,00% річних. Овердрафт надається строком до 02.12.2014 року включно.

У відповідності до п. 1.9. Кредитного договору кредит у формі овердрафт надається в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії в обумовлені договором строки.

Згідно п. 1.10. Кредитного договору у разі непогашення овердрафту в строк, передбачений п. п. 1.2., 1.6. Договору, заборгованість за овердрафтом вважається простроченою та наступного банківського дня залишок дебетового сальдо на поточному рахунку переноситься на рахунок по обліку простроченої заборгованості.

Як передбачено в п. 2.1. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється щоденно на суму залишку заборгованості за овердрафтом на кінець операційного дня за відсотковою ставкою, вказаною в п. 1.5. договору. Нарахування процентів за вихідні та/або святкові дні здійснюється у перший робочий день за період: з 1-го вихідного та/або святкового (их) дня по останній вихідних та/або святковий день включно. Проценти за перший робочий день після вихідного та/або святкового (их) дня нараховуються ввечері згідно регламенту. При розрахунку приймаються: рік - 360 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

За змістом п. 2.2. Кредитного договору сплата нарахованих процентів за користування овердрафтом здійснюється щоденно наступного дня після дня нарахування у автоматичному порядку. В разі відсутності грошових коштів на поточному рахунку позичальника погашення процентів проводиться за рахунок невикористаного ліміту овердрафту. В разі відсутності грошових коштів на поточному рахунку позичальника та повного використання ліміту овердрафту погашення процентів в цей день не проводиться. Строк сплати процентів позичальником: з першого дня періоду безперервного користування овердрафтом по останній день включно, або по день закінчення дії Договору.

Проценти переносяться на рахунки простроченої заборгованості по процентам наступного дня за датою закінчення періоду безперервного користування овердрафтом, а за останній період користування овердрафтом - за датою закінчення строку, зазначеного в п. 1.6. Договору.

Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору у разі невиконання позичальником п. п. 1.2., 1.6. Договору та перенесення непогашеного залишку овердрафта на рахунок по обліку простроченої заборгованості, нарахування процентів здійснюється щоденно на суму залишку простроченої заборгованості за кредитом на кінець операційного дня за ставкою, визначеною п. 8.1. Договору.

В п. 8.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за овердрафтом та/або непогашення заборгованості за овердрафтом після закінчення періоду безперервного користування овердрафтом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п. 1.5. Договору на період безперервного користування овердрафтом, що дорівнює 6-30 дням від суми простроченої заборгованості.

Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором (п. 9.1. Кредитного договору).

Згідно розпорядження на встановлення ліміту овердрафту особового рахунку клієнта ПАТ "ВБР" - ТОВ "Агарт Юей" на підставі Договору про надання овердрафту № MSBKOB3.199144.002 від 03.12.2013р. відповідачеві встановлено ліміт овердрафту в розмірі 250 000,00 грн.

Долученими до матеріалів справи банківськими виписками по особових рахунках відповідача за період з 03.12.2013р. по 21.03.2018р. підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином та в повному обсязі, а саме надання відповідачу кредитних коштів у формі овердрафт на суму здійснених банком платежів та винесення непогашеного відповідачем залишку кредитних коштів на прострочену заборгованість.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 статті 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. п. 1.10., 4.1. - 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, (чинного станом на час виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду з даним позовом, далі за текстом - Положення) операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов'язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 4.6. Положення меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Відповідно до п. п. 5.1. - 5.5. Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення.

Згідно з п. п. 5.6, 5.8. Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Аналогічні за змістом приписи містяться і в Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Врахувавши вищезазначене, судом прийнято надані позивачем банківські виписки з особових рахунків відповідача як належні докази на підтвердження надання останньому кредитних коштів, винесення залишку непогашених кредитних коштів на прострочену заборгованість, нарахування процентів за користування кредитними коштами, тощо.

Оскільки відповідач не виконав умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, як зазначає позивач, станом на 21.03.2018р. у відповідача утворилась заборгованість зі сплати кредитних коштів у розмірі 218 555,60 грн., зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 279 090,19 грн., а також за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом та порушення взятих на себе у п. п. 4.2.2.-4.2.11. Кредитного договору позивачем також нараховано 268 590,25 грн. штрафних санкцій.

Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як встановлено судом, згідно розпорядження на встановлення ліміту овердрафту особового рахунку клієнта ПАТ "ВБР" - ТОВ "Агарт Юей" на підставі Договору про надання овердрафту № MSBKOB3.199144.002 від 03.12.2013р. відповідачеві встановлено ліміт овердрафту в розмірі 250 000,00 грн.

Матеріалами справи, а саме банківськими виписками по особових рахунках відповідача за період з 03.12.2013р. по 21.03.2018р. підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином та в повному обсязі з надання відповідачу кредитних коштів у формі овердрафт на суму здійснених банком платежів та винесення непогашеного відповідачем залишку кредитних коштів на прострочену заборгованість.

Судом встановлено допущення останнім прострочення своїх зобов'язань в частині повернення тіла кредиту та сплати процентів у визначений Кредитним договором строк та виникнення станом на 21.03.2018р. заборгованості зі сплати кредитних коштів у розмірі 218 555,60 грн. та зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 279 090,19 грн.

Доказів на підтвердження сплати відповідачем суми кредиту та процентів за користуванням кредитом (у заявленому позивачем розмірі), в тому числі й станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідачем порушені договірні зобов'язання у частині своєчасного повернення тіла кредиту та оплати процентів у визначений Кредитним договором строк, жодних повідомлень щодо незгоди із умовами надання грошових коштів не висувалось, доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано, вимоги позивача про стягнення з відповідача 218 555,60 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом перевірено наданий до матеріалів справи розрахунок нарахованих позивачем процентів за користування кредитом та визнано його обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 279 090,19 грн. простроченої заборгованості за процентами також визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 268 590,25 грн. штрафних санкцій (штраф/пеня) за порушення останнім строків сплати процентів за користування овердрафтом та порушення взятих на себе у п. п. 4.2.2.-4.2.11. Кредитного договору

Статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом положень частини 4 статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.2. Кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

У відповідності до п. 8.3. Кредитного договору банк нараховує позичальнику штраф в розмірі 2,0% (два) відсотка від діючого ліміту овердрафту у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п. п. 4.2.2.-4.2.11. Договору за кожний факт порушення.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок штрафних санкцій (штраф/пеня) та встановлено, що він відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та умовам Договору, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 268 590,25 грн. штрафних санкцій також підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум не надано, належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/5088/18 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 218 555,60 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 279 090,19 грн. простроченої заборгованості за процентами та 268 590,25 грн. штрафних санкцій.

Судовій збір в розмірі 11 493,54 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агарт Юей" (ідентифікаційний код 37331878, місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 40 А) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (ідентифікаційний код 36470620, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, буд. 25) 218 555,60 грн. (двісті вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 60 коп.) простроченої заборгованості по тілу кредиту, 279 090,19 грн. (двісті сімдесят дев'ять тисяч дев'яносто гривень 19 коп.) простроченої заборгованості за процентами, 268 590,25 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч п'ятсот дев'яносто гривень 25 коп.) штрафних санкцій та 11 493,54 грн. (одинадцять тисяч чотириста дев'яносто три гривні 54 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.09.2018р.

Суддя С.М. Морозов