ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/160/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянув в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 (головуючий суддя Василишин А.Р., судді Філіпова Т.Л., Бучинська Г.Б.) та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 14.02.2018 (суддя Грамчук І.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016

у справі № 924/160/16 Господарського суду Хмельницької області

за позовом Приватного підприємства "АДЛЄР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр"

про стягнення 1 562 916,79 грн

Історія справи

Короткий зміст вимог заяви і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі №924/160/16 за позовом Приватного підприємства "АДЛЄР" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" (відповідач) про стягнення 1 562 916,79 грн заборгованості позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 015 789,64 грн боргу, 132 052,65 грн курсової різниці, 85 912,12 грн річних, 126 004,45 грн пені, 203 157,93 грн штрафу та 23 443,75 грн судового збору.

2. На виконання вищевказаного рішення 25.04.2016 видано відповідний судовий наказ.

3. В грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" (далі - відповідач) звернулося в Господарський суд Хмельницької області з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у якій відповідач просить переглянути рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/160/16 від 11.04.2016 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні вимог ПП "АДЛЄР" відмовити в повному обсязі.

4. В обґрунтування даної заяви відповідач посилався на п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України та повідомив, що йому стало відомо про обставини, які не були відомі суду першої інстанції та відповідачу.

5. Так, відповідач вказав, що суду не було відомо про ту обставину, що станом на 31.12.2015 на користь ПП "Адлєр" було відписано товар на суму 414 000 грн саме для погашення заборгованості за договором поставки №231/З, який ПП "Адлєр" протягом трьох днів реалізовано та отримано грошові кошти, проте, дана операція на час винесення рішення була прихована від суду, що стало підставою стягнення більшої суми основного боргу та нарахування на цю суму штрафу, пені, 3% річних, курсової різниці.

6. На думку заявника, неврахування судом першої інстанції важливих обставин для зменшення суми неустойки (пені та штрафу) в порядку ст. 551 ЦК України, які суду не були відомі та не могли бути відомі на момент прийняття рішення та невідповідність передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності (встановлено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 909/576/17).

7. Суду не було відомо про те, що за період, за який було стягнуто курсову різницю, буде подано позовну вимогу про стягнення інфляційних збитків у розмірі 144 349,07 грн, що є більшою від розміру курсової різниці (рішення Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 909/576/17).

8. Встановлення під час ознайомлення з матеріалами справи факту підробки підписів від імені ОСОБА_1 на доданих до договору поставки №231/З додатках (№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15) від 22.04.2015, внаслідок чого доводиться відсутність договірної заборгованості ТОВ "Сатанов Аграр" перед ПП "Адлєр" по договору поставки.

9. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.02.2018 в задоволенні заяви ТОВ "Сатанов Аграр" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі №924/160/16 за нововиявленими обставинами відмовлено.

10. Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд вказав, що обставини, на які посилається у своїй заяві відповідач, за своєю суттю та юридичною природою не є нововиявленими, а тому заява не підлягає задоволенню.

11. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 у справі №924/160/16 вищевказану ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 14.02.2018 залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. 08.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 14.02.2018 у справі №924/160/16, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення, постановити нове рішення, яким його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі № 924/160/16 (з урахуванням поданих уточнень) задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

13. Оскаржувані судові рішення є незаконними, неправосудними, оскільки не було повно та всебічно переглянуто судове рішення, не враховано всіх обставин, викладених в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та уточненій заяві, а тому незаконно залишено в силі рішення суду, що базується на прихованих доказах та підроблених документах. Апеляційним судом протиправно відмовлено в задоволенні клопотання про долучення доказів, що призвело до порушення принципів повноти та всебічності судового розгляду і вказує на необхідність скасувати рішення судів.

14. Скаржник наголосив на наявності нововиявлених обставин, про які він зазначав в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі № 924/160/16 (з урахуванням поданих уточнень).

15. В задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами було відмовлено з причин пропуску строку звернення до суду з такою заявою, при цьому, не досліджувались обставини справи.

16. Судами попередніх інстанцій проігноровано, що основним аргументом заяви було встановлення факту підробки підпису від імені директора ОСОБА_1 в додатках до договору, оригінали яких суду не були надані позивачем, а не інші факти з приводу вказаних додатків.

17. Судами не враховано, що підставою для перегляду була не сама сплата суми у розмірі 414 000 грн, а виявлення доказів направлення її стороні з вимогою оплати вартості товару або зарахування суми заборгованості у рахунок погашення вартості придбаного товару.

18. При винесенні оскаржуваної ухвали суд виходив з того, що нібито відповідач визнав факт укладення додатків до договору поставки, однак, судом проігноровано, що вказані документи директор товариства особисто побачив лише при ознайомленні з матеріалами справи №909/576/17 у листопаді 2017 та одразу підготував заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а тому строк ним пропущений не був.

19. Суд апеляційної інстанції порушив принцип верховенства права та законності, відмовив у задоволенні клопотань скаржника, не давши можливості усунути виявлені недоліки, чим проявив формалізм у справі та виніс неправосудне рішення.

20. Оскаржуваною ухвалою залишено в силі неправосудне рішення, яке було винесено судом за рахунок неможливості ТОВ "Сатанов Аграр" прибути в засідання та надати пояснення, а також через приховання ПП "Адлєр" факту погашення заборгованості вартості отриманого товару на суму 414 000 грн. Суду при винесенні рішення, що переглядається також не було відомо, що ПП "Адлєр" надано підроблені додатки до договору, якими встановлено строки поставки, що не були погоджені з товариством.

Позиції інших учасників справи (узагальнено)

21. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення господарських судів попередніх інстанцій залишити без змін.

22. Обгрунтовуючи доводи, викладені у відзиві, позивач зазначає, що обставини, які викладені в касаційній скарзі не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 ГПК України.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів першої і апеляційної інстанцій

23. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

24. Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

25. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах "Желтяков проти України" № 4994/04 від 09.06.2011).

26. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

27. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України).

28. Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в п.1 ч.2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові.

29. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

30. Однією з обставин, яку заявник вважає нововиявленою, є те, що суду не було відомо, що станом на 31.12.2015 на користь ПП "Адлєр" було відписано товар на суму 414 000 грн саме для погашення заборгованості за договором поставки №231/З, який ПП "Адлєр" протягом трьох днів реалізовано та отримано грошові кошти, проте, дана операція на час винесення рішення була прихована від суду, що стало підставою стягнення більшої суми основного боргу та нарахування на цю суму штрафу, пені, 3% річних, курсової різниці.

31. Відповідач посилається на те, що після передачі товару на адресу позивача, ним було направлено вимогу, якою запропоновано оплатити вартість отриманого товару або зарахувати його у якості погашення заборгованості по договору поставки № 231/3 і що вказану вимогу відповідачем було втрачено а потім віднайдено, що підтверджується доповідною бухгалтера від 09.11.2017.

32. Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

33. За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

34. Як унормовано приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

35. Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем 31.12.2015 дійсно було надіслано на адресу позивача саме зазначену вимогу. В справі наявна лише копія вимоги від 31.12.2015, котра може свідчити про можливість її виготовлення, проте, не може свідчити про її направлення іншій стороні.

36. З огляду на встановлені господарськими судами обставини ознайомлення відповідача з матеріалами справи і обізнаності про те, що позивачем не зменшено суму боргу на вищевказану суму, суди дійшли висновку, що дана обставина не могла бути невідома відповідачу. Також суди зазначили, що відповідачем не доведено того факту, що подані докази не могли були подані до суду раніше, тобто до 11 квітня 2016 року, оскільки такі документи не могли складатися без відома відповідача та його директора, тому зазначені обставини не є нововиявленими в розумінні процесуального закону, а подані відповідачем докази - є лише документами, які відповідачем не було подано до суду під час розгляду справи.

37. Наведене вище спростовує доводи касаційної скарги відповідача, викладені в п. 17 даної постанови, які фактично зводяться до намагань скаржника спонукати суд касаційної інстанції до переоцінки доказів, досліджених господарськими судами, що суперечить приписам ст. 300 ГПК України.

38. Господарські суди попередніх інстанцій також надали оцінку доводам відповідача про підробку підписів від імені ОСОБА_1 на додатках, доданих до договору поставки №231/З (додатки № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15) від 22.04.2015, внаслідок чого, на його думку, доводиться відсутність договірної заборгованості ТОВ "Сатанов Аграр" перед ПП "Адлєр" по договору поставки, та вказали, що такі доводи є новітніми, оскільки директор відповідача при розгляді справи (до винесення рішення від 11.04.2016) також ознайомлювався з матеріалами справи, проте, не висловлював сумнівів в дійсності таких доказів та своїх підписів на них.

39. Крім того, щодо пояснень відповідача про існування порушених кримінальних справ та проведених в них експертиз, слід зазначити, що в силу дії пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України, однією з підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі. Зазначених доказів відповідачем не надано, а самі лише висновки експертиз, проведених в рамках розслідування кримінальної справи, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 320 ГПК України.

40. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

41. Господарські суди попередніх інстанцій обгрунтовано критично оцінили посилання відповідача на те, що в справі про стягнення коштів суд не врахував прийняття в майбутньому нового рішення у справі №909/576/17 від 27.11.2017 про стягнення коштів з відповідача, оскільки таке рішення не може бути визнане істотною обставиною.

42. За наведених обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно досліджено доводи заявника, здійснено перевірку наявних доказів з урахуванням визначених меж перегляду рішення за нововиявленими обставинами, правильно застосовано законодавство під час розгляду справи та обгрунтовано зазначено про невідповідність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в цій справі, що наведені заявником, визначеними чинним ГПК України підставами (стаття 320 ГПК України).

43. З огляду на наведене, доводи касаційної скарги щодо недослідження господарськими судами обставин справи є безпідставними та такими, що спростовуються наведеним вище.

44. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що подання нових доказів і посилання на обставини, які існували на час розгляду, але про які не повідомляла сторона, не є нововиявленими обставинами.

45. При цьому доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводяться до намагань відповідача домогтися нового розгляду справи і постановлення нового судового рішення, що є неприпустимим в світлі практики Європейського суду з прав людини, в зв'язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

46. Стосовно інших доводів касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що в силу положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

47. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

48. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. Колегія суддів зазначає, що наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України).

50. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно з вимогами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 320 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1 Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" - залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 14.02.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.