РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018Справа № 910/7269/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" м. Дніпра

до Міністерство оборони України

третя особа Акціонерне товариство "Банк Альянс" м. Києва

про зобов'язання повернути гарантію

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Новікова В.О.,

від відповідача: Ніколова В.М.,

від третьої особи: Дмитрієва Н.В.

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем був укладений договір № 286/1/18/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 6 березня 2018 р., згідно з яким він зобов'язався у 2018 році передати відповідачу паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДТ-З-К5, клас 2, (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049) в об'ємі 2000 тон у строк до 30 березня 2018 р. та 1500 тон до 30 квітня 2018 р., загальною вартістю 110178600 грн., а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного товару.

Відповідно до умов п. 5.5 договору договір вважається виконаним при умові постачання не менше 99 % продукції.

Виконання взятого ним зобов'язання за договором було забезпечене виданою Акціонерним товариством "Банк Альянс" банківською гарантією № 401-18/23 від 5 березня 2018 р. на суму 5508930 грн., що становить 5% від суми договору постачання.

Відповідно до умов п. 11.1.1 договору замовник зобов'язується повернути постачальнику забезпечення виконання договору не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов'язань не менше 99 % від загального обсягу за договором та відповідної якості.

Посилаючись на те, що після належного виконання ним зобов'язання всупереч умов договору відповідач одержане забезпечення не повернув, позивач просив задовольнити позов та зобов'язати відповідача повернути йому банківську гарантію № 401-18/23 від 5 березня 2018 р., видану Акціонерним товариством "Банк Альянс". Понесені у справі судові витрати просив покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки умови договору щодо поставки 99 % від загального обсягу продукції на кінцеву дату поставки 30 квітня 2018 р. позивачем були виконані несвоєчасно.

Позивач у відповіді на відзив вказував, що доводи відповідача про неналежне виконання ним зобов'язання з постачання палива за договором № 286/1/18/23 від 6 березня 2018 р. є необґрунтованими, оскільки останній день поставки 30 квітня 2018 р. (понеділок) відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" від 11 січня 2018 р. був перенесений на 5 травня 2018 р. (суботу), а 1 травня 2018 р. згідно ст. 73 КЗпП був святковим днем. Зазначав, що таким чином останнім днем поставки товару є 2 травня 2018 р.

У процесі розгляду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучене Акціонерне товариство "Банк Альянс" (далі-третя особа).

Третя особа у письмових поясненнях на позовну заяву, її представник у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 6 березня 2018 р. між сторонами по справі укладено договір № 286/1/18/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 6 березня 2018 р., згідно з яким позивач (постачальник) зобов'язався у 2018 році передати відповідачу (замовнику) паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДТ-З-К5, клас 2, (ДП-Арк-Євро5-В0) (код 61-013-3049) в асортименті, кількості, у строки та за цінами вказаними у Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

Відповідно до умов специфікації до спірного договору, рознарядки сторони погодили поставку палива дизельного ДП-Арк-Євро5-В0 та/або палива дизельного ДТ-З-К5, клас 2, (ДП-Арк-Євро5-В0)(код 61-013-3049) ДСТУ 7688:2015 в об'ємах 2000 т у строк до 30 березня 2018 р. та 1500 тон у строк до 30 квітня 2018 р. включно. Загальна вартість продукції склала 110178600 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно умов п. 5.1 договору продукція постачається на умовах DDP- склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів установлених діючими технічними умовами.

Відповідно до рознарядки (додаток № 12.2 до договору) поставку палива дизельного передбачено здійснювати залізничним транспортом до станції призначення Куликів Львівської залізниці.

Договір вважається виконаним при умові постачання не менше 99 % продукції (п. 5.5 договору).

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1 договору встановлений з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 р., а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних договору, специфікації та рознарядки.

Виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором було забезпечене виданою Акціонерним товариством "Банк Альянс" банківською гарантією № 401-18/23 від 5 березня 2018 р. на суму 5508930 грн. Строк дії гарантії встановлений до 30 січня 2019 р.

Зі змісту гарантії слідує, що банк зобов'язався безвідклично та безумовно виплатити відповідачу будь-яку суму, що не перевищує 5508930 грн. протягом 5-ти банківських днів після одержання письмової вимоги відповідача, в якій стверджується про те, що частково або повністю позивач не виконав своїх зобов'язань щодо кількості, якості та строків постачання товару відповідно до умов Договору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, третьої особи, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаної гарантії, генерального договору про надання гарантій № 401-18 від 23 січня 2018 р., який регулює взаємовідносини між позивачем та третьою особою щодо надання банком на підставі заяви принципала гарантій на користь бенефіціара для забезпечення виконання принципалом зобов'язань.

Відповідно до умов п. 11.1.1-11.1.3 договору замовник зобов'язується повернути постачальнику забезпечення виконання договору не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов'язань не менше 99 % від загального обсягу за договором та відповідної якості. Підставою для повернення забезпечення виконання цього договору є виконання позивачем всіх умов договору у визначені строки (терміни). Якщо будуть мати місце порушення щодо виконання умов цього договору або поставлено продукції менше 99 % від загального обсягу та/або буде здійснено постачання продукції неналежної якості, забезпечення виконання договору не повертається.

Між сторонами у справі відсутні розбіжності щодо факту належного виконання позивачем зобов'язання з поставки відповідачу партії палива в об'ємі 2000 т у визначений договором строк до 30 березня 2018 р.

Спір між ними виник щодо виконанням позивачем обов'язку з поставки партії палива в об'ємі до 1500 т до 30 квітня 2018 р.

Виходячи з поняття умов поставки DDP відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, положень ст. 46 Статуту залізниць та змісту погодженої сторонами рознарядки, згідно якої поставку передбачено здійснювати залізничним транспортом, моментом виконання обов'язку позивача як постачальника передати товар є надання нерозвантаженого товару у розпорядження призначеної відповідачем особи (в/ч 2678) на прибулому транспортному засобі, на залізничній станції призначення.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копіями залізничних накладних стверджується, що поставка указаного обсягу товару за договором здійснювалася позивачем залізничним транспортом на підставі накладних №№ 34693028 від 28 квітня 2018 р., 34699520 від 29 квітня 2018 р., згідно з якими позивач передав відповідачем 1435,415 т палива.

Зі змісту указаних залізничних накладних слідує, шо цистерни з указаним паливом прибули на станцію призначення Куликів Львівської залізниці 2 травня 2018 р.

Отже, обов'язок передати спірну партію товару за договором був виконаний позивачем 2 травня 2018 р.

Та обставина, що розвантаження товару було здійснене покупцем після вказаної дати не свідчить про прострочення продавця, тому доводи відповідача у цій частині є необґрунтованими.

За приписами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Також встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1-р від 11 січня 2018 р. "Про перенесення робочих днів у 2018 році" з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування, зокрема, 1 травня - дня праці, рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій для працівників, яким установлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2018 році в порядку та умовах, визначених законодавством, робочий день з понеділка 30 квітня на суботу 5 травня 2018 року.

Наказом № 28/02 від 28 лютого 2018 р. "Про перенесення робочих днів ТОВ "Фірма "Фідея" позивач на виконання вищевказаного рішення Уряду, з метою створення сприятливих умов для святкування у 2018 році 1 травня - дня праці, раціонального використання робочого часу працівників ТОВ "Фірма "Фідея" переніс робочий день з понеділка 30 квітня - на суботу 5 травня 2018 року.

Згідно ст. 73 КЗпП 1 травня - день праці є святковим і неробочим днем.

Отже, визначений договором строк поставки 30 квітня 2018 р. був вихідним днем, наступний з ним 1 травня 2018 р. - святковим та неробочим днем.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, днем закінчення строку поставки за договором став перший робочий день 2 травня 2018 р., а виконання у цей день позивачем свого обов'язку є належним.

Доводи відповідача з цього приводу суперечать указаним вимогам закону та зібраним у справі доказам, тому є безпідставними.

Доказів невиконання позивачем інших умов договору у визначені строки (терміни) суду не надано.

Враховуючи що, підстави для утримання відповідачем одержаного забезпечення виконання зобов'язання відсутні, то позов про повернення гарантії відповідно до вимог ст.ст. 16, 622 ЦК України підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" м. Дніпра задовольнити.

Зобов'язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, код 00034022) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 1-А, офіс 10, код 41223117) банківську гарантію № 401-18/23 від 5 березня 2018 р., видану Акціонерним товариством "Банк Альянс" на суму 5508930 грн.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 1-А, офіс 10, код 41223117) 1762 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 25 вересня 2018 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар