ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/919/17

Провадження № 12-205гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді-доповідача Кібенко О. Р.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Вінницької міської ради

на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 січня 2018 року

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19 березня 2018 року

у справі Господарського суду Вінницької області

за позовом Вінницької міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про зобов'язання звільнити земельну ділянку

Історія справи

Короткий зміст та підстави позовних вимог

1. У жовтні 2017 року Вінницька міська рада звернулася до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі -ФОП ОСОБА_3.), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.) про: скасування реєстрації права власності ОСОБА_3 на одноповерхову нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 від 24 жовтня 2007 року на 1/25 частки, площею 56,2 кв. м (далі - нежитлова будівля); зобов'язання ФОП ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку площею 56,2 кв. м біля АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка) шляхом демонтажу розміщеної на ній тимчасової споруди приймального пункту.

2. В позовній заяві позивач зазначав, що право власності на нежитлову будівлю, яка відноситься до тимчасових споруд, незаконно зареєстровано за ОСОБА_5, а земельна ділянка під нею використовується відповідачем без правовстановлюючих документів, що порушує право територіальної громади міста Вінниці.

3. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2017 року, провадження у справі припинено у частині позовних вимог про скасування реєстрації права власності на нежитлову будівлю. Вказані судові рішення в касаційному порядку не оскаржувались.

4. Після перегляду справи апеляційним господарським судом ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року дану справу прийнято до провадження в частині позовних вимог про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу розміщеної на ній тимчасової споруди приймального пункту.

5. 15 січня 2018 року до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Вінницької міської ради про зміну предмета позову, позовних вимог та залучення до участі у справі співвідповідача (далі - заява про зміну предмета позову), у якій позивач просив суд залучити до участі у справі як співвідповідача Комунальне підприємство «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» і скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю (реєстраційний запис № 836).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Господарський суд Вінницької області ухвалою від 26 січня 2018 року заяву про зміну предмета позову повернув без розгляду.

7. Ухвала мотивована тим, що виходячи із положень частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» подана позивачем заява по суті є заявою про збільшення позовних вимог. Суд зазначив, що «позовна вимога, що є предметом розгляду у справі № 902/919/17, не є майновою за своїм характером, а отже вони не підлягають збільшенню». Суд також звернув увагу на те, що вимога про скасування реєстрації права власності на нежитлову будівлю є фактично додатковою вимогою, а тому подана заява підлягає поверненню без розгляду.

8. Рівненський апеляційний господарський суд постановою від 19 березня 2018 року змінив ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 січня 2018 року, а саме: виключив з її мотивувальної частини висновки про те, що «позовна вимога, яка є предметом розгляду у справі № 902/919/17, не є майновою за своїм характером, а отже вони не підлягають збільшенню».

9. Суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно матеріалів справи власником нежитлової будівлі є громадянин ОСОБА_3 як фізична особа, право власності зареєстроване за ним як за громадянином і у заяві про зміну предмета позову однією з вимог є скасування реєстрації права власності його як громадянина. Оскільки у спорі про скасування реєстрації права власності на нежитлову будівлю ОСОБА_3 не є підприємцем, вимоги заяви про зміну предмета позову не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства. З огляду на положення пункту 2 частини п'ятої статті 174 ГПК України апеляційний господарський суд вказав на правомірність повернення заяви про зміну предмета позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. 10 квітня 2018 року Вінницька міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 січня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19 березня 2018 року, у якій вона просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, а справу передати до суду першої інстанцій для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Скаржник мотивував касаційну скаргу тим, що з урахуванням положень пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України вимога про скасування реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Вказував на помилковість застосування господарськими судами положень статті 46, частини четвертої статті 173, пункту 2 частини п'ятої статті 174 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

12. У відзиві на касаційну скаргу відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, просили залишити в силі судові рішення судів попередніх інстанцій, а касаційну скаргу Вінницької міської ради - без задоволення. Стверджували, що факт реєстраціїфізичної особи ОСОБА_3 підприємцем не є беззаперечною підставою для розгляду судом господарської юрисдикції вимоги про скасування реєстрації права власності за фізичною особою.

Рух касаційної скарги

13. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 19 липня 2018 року на підставі частини шостої статті 302 ГПК України передала справу разом із касаційною скаргою Вінницької міської ради на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, оскільки скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

15. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

16. Заява про зміну предмета позову обґрунтована положеннями пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України. Доводом позивача зазначена та обставина, що ОСОБА_3 є підприємцем, і вимоги пред'явлено позивачем до ФОП ОСОБА_3 таюридичної особи - Комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», яке позивач просив залучити до участі у справі як співвідповідача.

17. Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції не погодився з вказаним доводом та застосував положення частини четвертої статті 173 ГПК України, відповідно до якої не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства. Судом встановлено, що власником нежитлової будівлі є громадянин ОСОБА_3 і право власності зареєстроване за ним як за фізичною особою. Оскільки у спорі про скасування реєстрації права власності на нежитлову будівлю ОСОБА_3 не є підприємцем, вимоги заяви про зміну предмета позову не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

18. Як зазначалося вище, у касаційній скарзі Вінницька міська рада посилається на порушення судом апеляційної інстанції правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

19. Однак скаржник помилково вважає, що вимога про скасування реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

20. Пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України встановлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

21. Судами досліджені копії договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2007 року, витягу з Державного реєстру правочинів від 24 жовтня 2007 року, реєстраційного посвідчення від 29 жовтня 2007 року, які підтверджують, що власником нежитлової будівлі є ОСОБА_3 як фізична особа. Право власності на нежитлову будівлю зареєстровано за ним як за громадянином.

22. Набуття статусу підприємця не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи. Натомість, згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

23. Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

24. Таким чином, цивільні права й обов'язки фізичної особи набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

25. При цьому юридичний статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю як фізичної особи, та жодним чином не обмежує їх.

26. Разом з тим, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб'єкта звернення та предмета позовних вимог, які визначає позивач.

27. Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 2-7615/10 (провадження № 14-17цс18).

28. У справі, що переглядається, вимога про скасування реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю не пов'язана із здійсненням господарської діяльності. Між сторонами спору за вказаною вимогою не існує правовідносин, які притаманні господарській діяльності, господарським правовідносинам.

29. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що правильним є висновок суду апеляційної інстанції про неможливість її розгляду за правилами господарського судочинства.

30. Враховуючи характер спірних правовідносин, правовий статус суб'єкта звернення та предмет заяви про зміну предмета позову вимога про скасування реєстрації права власності в даному випадку підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

31. Разом з тим суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про необхідність повернення заяви про зміну предмета позову на підставі пункту 2 частини п'ятої статті 174 ГПК України.

32. В силу положень частини восьмої статті 174 ГПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

33. Однак недоліки заяви, яка не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, не носять суб'єктивний характер, не залежать від волі заявника та не можуть бути ним усунуті, що унеможливлює повторне звернення з нею до господарського суду.

34. У такому випадку суду першої інстанції слід було застосувати положення пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України та відмовити у відкритті провадження за згаданою заявою.

35. Враховуючи викладене, господарські суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм процесуального права і дійшли помилкового висновку про те, що заява про зміну предмета позову, яка не підлягала розгляду за правилами господарського судочинства, підлягає поверненню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Щодо суті касаційної скарги

36. Суд касаційної інстанції позбавлений можливості застосувати положення пункту 5 частини першої статті 308, частини першої статті 313 ГПК України та закрити провадження у справі за заявою про зміну предмета позову, скасувавши судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, оскільки заява про зміну предмета позову не розглядалась судами по суті, а була повернута заявнику без розгляду.

37. Пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу для продовження розгляду.

38. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права (стаття 310 ГПК України).

39. Враховуючи викладене касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення, що оскаржуються, - скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 січня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19 березня 2018 року у справі № 902/919/17 скасувати.

3. Справу № 902/919/17 передати до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -доповідач О.Р. Кібенко

Судді: Н.О. Антонюк Л.І. Рогач

С.В. Бакуліна І. В. Саприкіна

В.В. Британчук О.М. Ситнік

В.І. Данішевська О.С. Ткачук

О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич

Л.М. Лобойко О.Г. Яновська

О.Б. Прокопенко