ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 жовтня 2018 рокуСправа № 4/274-4691
УХВАЛА

у складі судді Бурди Н.М.,

розглянувши заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред'явлення наказу від 11.05.2018 у справі №4/274-4691 до виконання (вх. № канцелярії 17703 від 25.09.2018 р.) та виправлення помилки у вказаному наказі у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" вул. Клінічна, 25, м. Київ

до Приватного підприємця Кунціва Володимира Миколайовича АДРЕСА_1

про стягнення 464903 грн 30коп. заборгованості

За участі представників сторін:

заявник: не з'явився

позивач:не з'явився

відповідач: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.12.2007 року у справі №4/274-4691 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" задоволено та постановлено: Стягнути з Приватного підприємця Кунціва Володимира Миколайовича АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" вул. Клінічна, 25, м. Київ, ідент. код 30674952 - 377093 (триста сімдесят сім тисяч дев'яносто три) грн. 81 коп. основного боргу, 80804 (вісімдесят тисяч вісімсот чотири) грн. 85 коп. інфляційних втрат та 7004 (сім тисяч чотири) грн. 65 коп. 3% річних, 4649 (чотири тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 03 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.05.2017 року на виконання постанови Вищого господарського суду України від 29 березня 2017 р., яка набрала законної сили 29 березня 2017 р., Господарським судом Тернопільської області видано наказ про стягнення з Тернопільського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області до спеціального фонду Державного бюджету України (УДКСУ у Печерському районі міста Київ, код 38004897, ГУ ДКСУ у м. Київ 820019, рахунок 0007 код класифікації доходів бюджету 22030104 символ звітності банку 254) 1378, 00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

03.09.2018 року Державна судова адміністрація звернулась до господарського суду Тернопільської області з заявою (вих.№10-18006/18 від 21.09.2018 р.), в якій просить виправити помилку в наказі господарського суду Тернопільської області від 11.05.2018 року у справі №4/274-4691, змінивши строк пред'явлення наказу до виконання з трьох років на три місяці, керуючись при цьому приписами ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», а також поновити строк пред'явлення даного наказу до виконання.

Ухвалою від 27 вересня 2018 заяву Державної судової адміністрації прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 04.10.2018 року.

В обґрунтування поданої заяви Державна судова адміністрація вказує, що з огляду на приписи частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" в наказі від 11.05.2017 року по справі №4/274-4691 невірно вказано строк для пред'явлення наказу до виконання, а тому дана помилка підлягає виправленню. В обґрунтування поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання заявник посилається на велику завантаженість, стислість строків пред'явлення виконавчих документів до виконання та недопущення збитків державного бюджету.

В судове засідання 04.10.2018 представники заявника, боржника та стягувача не з'явилися. Ухвала від 27.09.2018 року з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи направлялася заявнику та учасникам справи.

І оскільки статтями 328, 329 ГПК України, якими визначено підстави та порядок розгляду господарським судом заяв про виправлення помилки у виконавчому документі та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, визначено , що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення таких заяв, а також встановлено десятиденний строк для їх (заяв) розгляду, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути подану ДСА заяву за їх відсутності даному судовому засіданні.

Розглянувши подану Державною судовою адміністрацією заяву (вих.№10-18006/18 від 21.09.2018 р.) суд дійшов висновку про її задоволення виходячи з наступного.

Положеннями п. 9 перехідних положень нової редакції Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" названого закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Матеріали справи свідчать, що при видачі наказу від 11.05.2017 у справі №4/274-4691 про стягнення з Тернопільського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області до спеціального фонду Державного бюджету України 1378, 00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги, судом помилково визначено строк для пред'явлення наказу державному виконавцю до 11.05.2020 включно, замість: до 11.08.2017 (з урахуванням приписів ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження").

Зазначене свідчить про наявність підстав для виправлення помилки в наказі суду від 11.05.2017 в частині строку пред'явлення даного наказу до виконання.

Матеріали справи свідчать, що при видачі наказу від 11.05.2017 у справі №4/274-4691 про стягнення з Тернопільського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області до спеціального фонду Державного бюджету України 1378, 00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги, судом помилково визначено строк для пред'явлення наказу державному виконавцю до 11.05.2020 включно, замість: до 11.08.2017 (з урахуванням приписів ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження").

Зазначене свідчить про наявність підстав для виправлення помилки в наказі суду від 11.05.2017 в частині строку пред'явлення даного наказу до виконання.

Згідно з пунктом 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.п. 2, 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України, заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Не вчинення відповідних заходів може призвести до невиконання рішення суду.

Також слід зазначити, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 у справі № 4/274-4691 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 328, 329 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації про виправлення помилки в наказі від 11.08.2017 року по справі №917/1046/17 та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.

2. Поновити строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 у справі № 4/274-4691 на три місяці до 05.01.2019 включно.

3. Оригінал даної ухвали надіслати Державній судовій адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), копію ухвали - іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.254-257 ГПК України

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.10.2018.

Суддя Н.М. Бурда