УХВАЛА

м. Київ

24.09.2018Справа № 910/12588/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Стась Олексія Станіславовича, м. Дніпро

про забезпечення позову у справі

За позовом Фізичної особи-підприємця Стась Олексія Станіславовича, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Фудз Україна", м. Київ

про стягнення 224 497,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Стась Олексій Станіславович (позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Фудз Україна" (відповідач) суми заборгованості за Договором № 20 купівлі-продажу від 15.07.2016р. в розмірі 224 497,29 грн., з урахуванням штрафних та фінансових санкцій, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків за договором.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову, що знаходяться на усіх його рахунках та, зокрема, на р/р 6 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Стась Олексія Станіславовича про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що відповідач не здійснив розрахунок за поставлений товар, наявність триваючої заборгованості за договором, неефективність будь-яких заходів досудового врегулювання, ухилення відповідача від буд-якого діалогу з позивачем, з урахуванням положень названих вище норм процесуального закону, не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття відповідного заходу до забезпечення позову.

Фактично обґрунтування заяви про забезпечення позову зводиться до мотивів (підстав) заявленого позивачем позову.

Твердження позивача щодо неправомірного користування відповідачем коштами позивача, ігнорування прав позивача як продавця товару та власника коштів, ухилення від виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача ускладнить виконання рішення суду у даній справі або зробить виконання рішення суду неможливим є лише припущеннями позивача, які також не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

У даному випадку обставин, з якими процесуальний закон пов'язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявником у своїй заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв'язку з чим заява Фізичної особи-підприємця Стась Олексія Станіславовича визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Стась Олексія Станіславовича про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов