ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"01" жовтня 2018 р. Справа № 918/160/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., за участі секретаря судового засідання Сідлецька Ю.Р.,

розглянувши заяву начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 04.07.2018 р. № 4201/15.14-34 про роз'яснення судового рішення

у справі № 918/160/15 за позовом: ОСОБА_2 Православної Церкви с. Бадівка Острозького району

до: Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та церквою в с. Бадівка Острозького району Рівненської області

Представники сторін:

Від заявника (орган ДВС): не з'явився;

Від стягувача: не з'явився;

Від боржника: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Православна Церква с. Бадівка Острозького району звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Релігійної громади Свято - Миколаївської парафії Рівненської єпархії ОСОБА_2 Православної Церкви - Київський патріархат м. Острог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та церквою в с. Бадівка Острозького району Рівненської області.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року у справі №918/160/15 задоволено позов ОСОБА_2 православної церкви села Бадівка Острозького району до Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та церквою в с. Бадівка Острозького району Рівненської області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 березня 2016 року у справі №918/160/15 вищезазначене судове рішення скасовано та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 07 червня 2016 року у справі №918/160/15 вищезазначена постанова апеляційної інстанції скасована, а справа направлена на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 липня 2016 року, рішення Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року у справі №918/160/15 залишено без змін.

28 липня 2016 року на виконання відповідного рішення суду від 18 травня 2015 року видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 грудня 2016 року у справі №918/160/15 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25 липня 2016 року залишено без змін, а касаційну скаргу Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату без задоволення.

06 липня 2018 року від начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява від 04 липня 2018 року № 4201/15.14-34 про роз'яснення судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2018 року заяву органу ДВС від 04 липня 2018 року про роз'яснення судового рішення було залишено без розгляду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 серпня 2018 року, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2018 року в справі №918/160/15 скасовано. Справу №918/160/15 направлено до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду заяви начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 04 липня 2018 року № 4201/15.14-34 про роз'яснення судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 вересня 2018 року розгляд заяви про роз'яснення судового рішення призначено на 01 жовтня 2018 року.

В судове засідання представник стягувача не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання представник боржника не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання представник заявника (органу ДВС) не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно положень статті 245 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги положення статті 245 ГПК України, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, господарським судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року у справі №918/160/15 за позовом ОСОБА_2 Православної Церкви с. Бадівка Острозького району до Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та церквою в с. Бадівка Острозького району Рівненської області вирішено, зокрема:

"Усунути перешкоди в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви в с. Бадівка по вул. Ватутіна, 1-А Острозького району Рівненської області ОСОБА_2 Православній Церкві с. Бадівка Острозького району (35809, Рівненська обл., Острозький р-н, с. Бадівка, ) шляхом виселення Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району (35809, Рівненська обл., Острозький р-н, с. Бадівка, вул. Нова, 4)."

На виконання вказаного рішення 28 липня 2016 року Господарським судом Рівненської області видано відповідний наказ №918/160/15.

06 липня 2018 року Острозьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції подано до суду заяву про роз'яснення судового рішення, відповідно до якого державний виконавець зазначає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року у справі №918/160/15, а саме абзац третій резолютивної частини вказаного рішення є дещо незрозумілим, оскільки релігійна громада не проживає та не знаходиться в приміщенні церкви та ідентифікувати членів даної релігійної громади неможливо.

Відтак, державний виконавець просить суд роз'яснити рішення у справі №918/160/15 в частині що стосується визначення способу та порядок виконання рішення оскільки релігійна громада не проживає та не знаходиться в приміщенні церкви та ідентифікувати членів даної Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с,Бадівка Острозького району.

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Разом з тим, в силу дії частини 1 статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобов'язаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не проводяться.

У разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З аналізу 391 статті ЦК України слідує, що позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Крім того, негаторний позов має на меті усунення тривалих порушень зазначених повноважень власника, а не тих, що мали місце в минулому, що обумовлює непоширення на вимоги за негаторним позовом строків позовної давності.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що порядок виконання рішення у справі № 918/160/15 від 18 травня 2015 року - про усунунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви в с. Бадівка по вул. Ватутіна, 1-А Острозького району Рівненської області ОСОБА_2 Православній Церкві с. Бадівка Острозького району зазначений шляхом виселення Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району - стосується виселення Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району, та зобов'язує останню не чинити перешкоди ОСОБА_2 Православній Церкві с. Бадівка Острозького району у користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви в с. Бадівка по вул. Ватутіна, 1-А Острозького району Рівненської області.

Згідно статті 7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації " релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об'єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Статтею 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації " передбачено, що релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об'єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості.

Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов'язковим.

Статтею 13 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації " передбачено, що релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації.

Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Статтею 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позов у справі №918/160/15 пред'явлено ОСОБА_2 Православної Церквою с. Бадівка Острозького району до відповідача - Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка як юридичної особи. При цьому, у судовому рішенні відсутня ідентифікація осіб (прізвища, імена тощо), які є членами релігійної громади, оскільки даний позов не був пред'явлений до конкретних осіб, а до громади в цілому.

Відповідно, у даному випадку органам виконання судового рішення необхідно вчиняти дії у спосіб та порядок, що визначений нині діючим законодавством, щодо виселення релігійної громади в цілому, у тому числі із виселенням осіб, які безпосередньо пов'язані із проведенням богослужінь Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка, також осіб, що мають права та обов'язки, пов'язані із функціонуванням даної релігійної громади (керівництво, бухгалтерія тощо).

Одночасно, слід звернути увагу, щосуд не уповноважений забороняти віруючим громадянам вільно відвідувати будь-які богослужіння у місцях їх проведення незалежно від культу, віросповідання, напряму, течії або толку.

Відповідно до ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

На підставі статей 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задоволити заяву начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04.07.2018 р. № 4201/15.14-34 про роз'яснення судового рішення у справі № 918/160/15.

2. Роз'яснити заявнику, що рішення у справі № 918/160/15 від 18 травня 2015 року - про усунунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви в с. Бадівка по вул. Ватутіна, 1-А Острозького району Рівненської області ОСОБА_2 Православній Церкві с. Бадівка Острозького району шляхом виселення Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району - стосується виселення в цілому Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району, та зобов'язує останню не чинити перешкоди ОСОБА_2 Православній Церкві с. Бадівка Острозького району у користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви в с. Бадівка по вул. Ватутіна, 1-А Острозького району Рівненської області.

Роз'яснити Острозькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, що останньому слід вчиняти виконавчі дії у спосіб та порядок, що визначений відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, щодо виселення в цілому Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 Православної Церкви Київського Патріархату с. Бадівка Острозького району, у тому числі із виселенням осіб, які безпосередньо пов'язані із проведенням богослужінь Релігійної громади Святої ОСОБА_3 ОСОБА_2 УПЦ Київського Патріархату с. Бадівка, також осіб, що мають права та обов'язки, пов'язані із функціонуванням даної релігійної громади.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.