ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Справа № 915/815/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива ОКА

(52100, Дніпропетровська обл., м.Пятихатки, вул.Клименка, буд.78),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро

(54000, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.143),

про: розірвання договору та стягнення заборгованості в розмірі 46535,19 грн, -

в с т а н о в и в:

01.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Перспектива ОКА звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №13 від 30.07.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро, в якій просить суд розірвати укладений між ними Договір поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 та стягнути з відповідача 46535,19 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов вказаного договору щодо поставки товару.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 щодо поставки товару.

06.08.2018 ухвалою суду даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 20.08.2018 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. З ініціативи суду розгляд справи проводився в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання 21.09.2018 не зявився.

Відповідач в судове засідання 21.09.2018 не зявився, відзив по суті позовних вимог до суду не направив. Ухвала суду від 20.08.2018 надіслана судом на адресу відповідача, отримана останнім 29.08.2018 про, що свідчить відмітка останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №882. Таким чином, відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Перспектива ОКА (далі покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро (далі постачальник, відповідач у справі) було укладено Договір поставки №ДН-17/18 Є (надалі - Договір №ДН-17/18 Є), відповідно до п.1.1, якого відповідач зобовязується передати у власність позивача продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а позивач зобовязується прийняти та оплатити товар в кількостях та за ціною (вартістю), що наводяться в специфікаціях до цього договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього договору.

У відповідності до п.п.2.1., 2.2. Договору №ДН-17/18 Є, за даним договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначається специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невідємною частиною цього договору. Ціна товару, що поставляється за цим договором, вказується в специфікаціях в національній валюті України і визначається еквівалент у євро.

Згідно п.2.3. Договору №ДН-17/18 Є загальна сума договору визначається сукупністю специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п.2.1. договору, та які є невідємною частиною даного договору. У випадку розбіжностей даних у специфікаціях щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невідємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).

Пунктом 11.1. Договору №ДН-17/18 Є сторони узгодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018, але продовжує залишатись чинним до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

В рамках Договору №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 сторонами була укладена Специфікація №1 від 29.11.2017 (надалі - Специфікація №1), відповідно до п.1 якої постачальник повинен поставити покупцю насіння соняшника (товар) на загальну суму 156289,93 грн (з ПДВ).

Відповідно до п.3.2. Договору №ДН-17/18 Є оплата за поставлений товар здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати, якщо інші умови не зазначені в специфікації(ях) та/або інших додаткових угодах до даного договору.

Згідно п.3. Специфікації №1 покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 156289,93 грн (еквівалент у євро: 4882,53 EUR), зазначеної в п.2 даної специфікації та рахунку(ах)-фактурі(ах) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок постачальника в строк до 30.11.2017.

На виконання умов Договору №ДН-17/18 Є, відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №20099 від 29.11.2017, в свою чергу позивачем було здійснено попередню оплату на розрахунковий рахунок відповідача у сумі156289,93 грн, що підтверджується платіжним дорученням №177 від 29.11.2017 на зазначену суму (а.с.17, 18).

Відповідно до п.4.1. Договору №ДН-17/18 Є строк поставки товару визначається у відповідних специфікаціями до цього договору.

Згідно Специфікації №1 від 29.11.2017 до Договору поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 відповідач зобовязався поставити позивачу насіння соняшника Тунка Круїзер (пос.од.) в кількості 16 мішків, насіння соняшника ЛГ 5485 Круїзер (пос.од.) в кількості 12 мішків та насіння соняшника Естрада Круїзер (пос.од.) в кількості 3 мішки на загальну суму 156289,93 грн.

Строк поставки відповідно до Специфікації №1 встановлено до 01.03.2018.

Проте у вказаний вище строк відповідач зобовязання з поставки позивачу товару виконав частково. Поставивши насіння соняшника ЕС Ніагара (пос.од.) у кількості 21 мішок на суму 99964,73 грн, що підтверджується видатковою накладною №4195 від 23.04.2018 та насіння соняшника ЕС Белла (пос.од.) у кількості 2 мішки на суму 9790,01 грн, що підтверджується видатковою накладною №4512 від 02.05.2018.

20.06.2018 позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу про розірвання Договору №ДН-17/18 Є та повернення коштів №6 від 19.06.2018, в якій він повідомляє, що ТОВ Перспектива ОКА внаслідок прострочення ТОВ Імперія-Агро, втратив інтерес до виконання поставки, оскільки замовлений товар потрібен був саме для проведення посівної. У звязку з чим пропонує достроково розірвати Договір поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 та просить повернути на рахунок ТОВ Перспектива ОКА вказаний в договорі протягом семи днів суму 46535,19 грн, на яку не здійснена своєчасна поставка товару. В матеріалах справи містяться докази направлення на адресу відповідача зазначеної вимоги (а.с.21-22, 23).

Вказану вимогу відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Оскільки, після часткового виконання свого зобовязання за Договором №ДН-17/18 Є, відповідач залишився винен позивачу кошти в сумі 46535,19 грн (156289,93 грн 109754,74 грн), позивач звернувся до суду з позовом.

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 ст.180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п.2.1. Договору №ДН-17/18 Є сторони погодили, що за даним договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість та ціна якої визначаються специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невіємною частиною цих договору.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання зі здійснення попередньої оплати за товар у строк та за ціною, визначених у специфікації, однак відповідач обумовлений договором товар в повному обсязі у визначений строк не поставив.

У відповідності до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

На підставі ст.188 ГК України та ч.2 ст.693 ЦК України позивач 20.06.2018 направив на адресу відповідача досудову вимогу про розірвання договору №ДН-17/18 Є та повернення коштів №6 від 19.06.2018 (а.с.21-22), в якій пропонує достроково розірвати Договір поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 та просить повернути на рахунок ТОВ Перспектива ОКА вказаний в договорі протягом семи днів суму 46535,19 грн, на яку не здійснена своєчасна поставка товару. В матеріалах справи містяться докази направлення на адресу відповідача зазначеної вимоги (а.с.23).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обовязок відповідача щодо повернення оплачених коштів по Договору №ДН-17/18 Є настав 27.06.2018 (20.06.2018 + 7 дн.), однак у встановлений строк грошові кошти не були повернуті, отже зобов'язання є простроченим.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо повернення отриманих коштів, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем зобовязань з оплати товару, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 46535,19 грн (156289,93 грн 109754,74 грн) є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача щодо розірвання Договору поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч.3 ст.612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, що кореспондується з ч.2 ст.220 ГК України.

Частинами 2, 4 ст.188 ГК України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи викладені обставини, вимога позивача про розірвання Договору поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017 є обґрунтованою, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро (юр.адреса: 54000, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.143, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива ОКА (52100, Дніпропетровська обл., м.Пятихатки, вул.Клименка, буд.78, ) 46535,19 грн основного боргу та 3524,00 грн судового збору.

3. Розірвати Договір поставки №ДН-17/18 Є від 01.11.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Перспектива ОКА (52100, Дніпропетровська обл., м.Пятихатки, вул.Клименка, буд.78, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро (54000, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.143, ).

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва