У Х В А Л А

27 вересня 2018 року м. ЧернігівСправа № 927/704/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/704/17, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження

За позовом: Заступника прокурора Чернігівської області

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави

В особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини",

юридична адреса: вул. Квітнева, 22, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501; адреса для листування: вул. Чернишевського, 15/70, м. Чернігів, 14000

Відповідач-2: Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області,

вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027

Предмет спору: про визнання недійсним договору оренди землі

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1, головний спеціаліст юридичного відділу, довіреність № 10-05/1383 від 01.04.2015; довіреність №10-05/5132 від 16.08.2018

Відповідача-1: не з?явився

Відповідача-2: ОСОБА_2, заступник керівника апарату-начальник юридичного відділу по роботі з персоналом та зверненнями громадян довіреність № 01-22/1075 від 02.05.2018

Прокуратури: ОСОБА_3, заступника начальника відділу прокуратури Чернігівської області, посвідчення №045073 від 29.11.2016

У судовому засіданні, відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заступником прокурора Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-німецького спільного підприємства "Союз підприємців України-Німеччини" та відповідача-2: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди землі.

Заявлений позов обґрунтований тим, що відповідачами в порушення вимог земельного законодавства, ані при укладенні договору оренди землі від 09.11.2005, ані на дату предявлення позову, не було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та не погоджено і не затверджено її з Чернігівською районною радою, у зв'язку із чим невірно визначено розмір орендної плати, що як наслідок, призвело до ненадходження до бюджету коштів у визначеному законодавством розмірі, чим порушуються інтереси держави. Внаслідок не проведення на момент укладення договору оренди землі від 09.11.2005 нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сторонами не було дотримано вимог, які встановлені ч.3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, у звязку із чим спірний договір оренди землі від 09.11.2005 підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2018, рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №927/704/17 скасовано. Справу направлено до Господарського суду Чернігівської області на новий розгляд.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018, справу №927/704/17 про визнання недійсним договору оренди землі, передано на розгляд судді Лавриненко Л.М.

Ухвалою суду від 05.07.2018 справу №927/704/17 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.07.2018 о 10:00.

Заступник прокурора Чернігівської області у поясненнях №05-117-17 від 20.07.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.04.2018 вказує на те, що вимоги прокурора є похідними від вимог органів державної влади, права та інтереси яких він захищає, перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення права та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не прокурор. Внаслідок змін в чинному законодавстві України до Чернігівської обласної державної адміністрації перейшли повноваження Чернігівської РДА щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а відтак і здійснення контролю за нею. Чернігівською облдержадміністрацією, яка не є стороною оспорюваного договору, будь-яких угод з відповідачем-1 не укладала, коштів на виконання його умов не отримувала, в силу чинного законодавства не мала законних повноважень на перевірку укладених райдержадміністрацією договорів, не довідалася та не могла довідатися про порушення при його укладенні, строк на звернення до суду пропущено з поважних причин. Про факти порушення вимог земельного законодавства прокуратурі області стало відомо лише у грудні 2016, з інформації, отриманої від Чернігівської облдержадміністрації, після надання копії договору та відповідних матеріалів. У зв'язку з невжиттям заходів до захисту інтересів держави Чернігівською райдержадміністрацією та облдержадміністрацією, прокуратура області звернулася до суду в інтересах Чернігівської обласної державної адміністрації. Причини пропуску строку позовної давності у даній справі є поважними, у зв'язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Позивач у поясненнях №10-05/4622 від 19.07.2018 з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.04.2018 вважає необґрунтованою думку Верховного Суду, що оскільки в спірних правовідносинах суб'єктом прав на спірні земельні ділянки є саме держава, а не її конкретний орган, тому зміна уповноваженого органу щодо розпорядження та управління земельними ділянками держави, не змінює порядок перебігу позовної давності, виходячи з того, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними земельними ділянками (до 01.07.2013), навіть при наявності підстав для звернення до суду для оскарження вказаного договору, Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути ні позивачем, ні навіть третьою стороною по справі, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних ділянок та не була стороною договору оренди землі. Зважаючи на зміни у чинному законодавстві з урахуванням ст. 122 Земельного кодексу України, Чернігівською обласною державною адміністрацією з березня 2017 проводиться комплексне вивчення укладених райдержадміністраціями договорів оренди земельних ділянок, розпорядження якими на даний час відноситься до повноважень Чернігівської облдержадміністрації. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16. Чернігівська облдержадміністрація, яка на момент укладення оспорюваного договору оренди землі не могла бути стороною договору і в силу чинного законодавства не мала законних повноважень на перевірку укладених райдержадміністрацією договорів, не довідалася та не могла довідатися про порушення при його укладенні, строк на звернення до суду пропущено з поважних причин. А тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву від 23.07.2018 зазначає, що на час укладення спірного договору, відповідно до п.12 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, розпорядження переданою за договором в оренду земельною ділянкою, здійснювала Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області (орендодавець). З 01.07.2013 набув чинності Закон України Про аквакультуру від 18.09.2012 №z1522-12, відповідно до якого розпорядження землями водного фонду для цілей риборозведення належить до повноважень Чернігівської обласної державної адміністрації (позивача у справі). Про порушення своїх субєктивних прав позивач міг довідатися саме з 01.07.2013, тобто дати набуття чинності Закон України Про аквакультуру. Проте, позов заступником прокурора подано 19.07.2017, тобто зі спливом позовної давності. Заяв про визнання поважними причин пропущення позовної давності заступником прокурора та позивачем надано не було. Відповідач також вказує на те, що обґрунтування цього відзиву цілком узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 09.11.2017 у справі №927/84/17, у якій суд касаційної інстанції зазначає, що: В контексті доводів скарги прокурора, що момент початку перебігу позовної давності слід повязувати з отриманням позивачем інформації від органу прокуратури слід вказати, що закон (ст. 261 ЦК України) повязує момент початку перебігу позовної давності із обєктивними обставинами, що можуть свідчити про реальну можливість для особи дізнатися про порушення свого права або про особу порушника, а не із субєктивною поведінкою особи, яка стверджує про виникнення такої можливості; доводи прокурора, що лише після отримання позивачем інформації від прокурора він обєктивно отримав реальну можливість дізнатися про порушення свого права слід визнати такими, що не відповідають правильному застосуванню наведених норм про позовну давність. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, відповідач-1 просить застосувати строк позовної давності у три роки до заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстави спливу строку позовної давності.

Також заступником прокурора Чернігівської області подано заяву №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку (в порядку ст.119 ГПК України), у якій заступник прокурора Чернігівської області вказує на те, що строк на звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки про факти порушення вимог земельного законодавства прокуратурі області стало відомо лише у грудні 2016, з інформації, отриманої від Чернігівської облдержадміністрації, у зв'язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Аналогічна заява про поновлення процесуального строку (в порядку ст.119 ГПК України) №10-05/4621 від 19.07.2018, з аналогічних причин, надійшла від позивача.

24.07.2018 на адресу суду надійшла заява заступника прокурора Чернігівської області №05-117-17 від 23.07.2018 про поновлення пропущеного строку позовної давності, у якій прокурор просить суд поновити строк позовної давності для звернення до суду у справі №927/704/17, з урахуванням обставин поважності причини пропуску позовної давності і захистом порушеного права, виходячи з положень ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України, посилаючись на те, що оспорюваний договір оренди землі від 09.11.2005 укладений не позивачем у справі, а іншою особою, тому початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (ст.261 ЦК України), що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16.

Аналогічна заява про поновлення пропущеного строку позовної давності №10-05/4672 від 23.07.2018, з посиланням на аналогічні обставини поважності пропуску позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, виходячи з положень ст.261, ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України, була подана позивачем.

Разом з тим, 24.07.2018 на адресу суду надійшла заява заступника прокурора Чернігівської області №05-117-17 від 23.07.2018, у якій прокурор керуючись ст. 42,46 ГПК України, просить залишити без розгляду подану ним заяву №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку, а розглядати заяву від 23.07.2018 №05-117-17 про поновлення строку позовної давності.

Позивачем, 24.07.2018 також було подано заяву №10-05/4671 від 23.07.2018, у якій позивач керуючись ст. 42,46 ГПК України, просить залишити без розгляду подану ним заяву №10-05/4621 від 19.07.2018 про поновлення процесуального строку, а розглядати заяву від 23.07.2018 №10-05/4672 про поновлення строку позовної давності.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 26.07.2018 підтримали подані ними заяви про залишення без розгляду поданих ними заяв №05-117-17 від 20.07.2018 про поновлення процесуального строку та №10-05/4621 від 19.07.2018 про поновлення процесуального строку, і відповідно про розгляд судом заяв від 23.07.2018 №05-117-17 про поновлення строку позовної давності та від 23.07.2018 №10-05/4672 про поновлення строку позовної давності.

Оскільки, прокурором та позивачем було подано нові заяви про поновлення строку позовної давності від 23.07.2018 №05-117-17 та від 23.07.2018 №10-05/4672, а тому суд задовольнив заяви прокурора і позивача та залишив без розгляду раніше подані ними заяви про поновлення процесуального строку №05-117-17 від 20.07.2018 та №10-05/4621 від 19.07.2018.

У судовому засіданні 25.07.2018 суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача-1 про надання додаткового часу для підготовки відповіді на відзив та відповідних пояснень та постановив в судовому засіданні ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.08.2018 о 10:00 год.

Відповідач -1 Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника відповідача-1 ОСОБА_4, який був присутнім в судовому засіданні 25.07.2018, але повноважного представника в судове засідання 29.08.2018 не направив. Заяв та клопотань від відповідача-1 не надходило.

Заступник прокурора Чернігівської області у відповіді на відзив №05-117-17 від 26.07.2018 додатково зазначає, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними ділянками (до 01.07.2013), навіть при наявності підстав для звернення до суду для оскарження вказаного договору, Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути ні позивачем, ні третьою стороною по справі, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних земельних ділянок та не була стороною договору оренди землі. У зв'язку з прийняттям Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 змінено форму реалізації повноважень органів прокуратури. Так, органи прокуратури позбавлені повноважень щодо проведення перевірок у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів, зокрема, щодо додержання вимог чинного земельного законодавства, тому прокуратурі області не було та могло бути відомо про допущення порушень інтересів держави. Таким чином, причини пропуску строку позовної давності у даній справі є поважними, у зв?язку з чим прокуратурою області подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Позивач у відповіді на відзив №10-05/4745 від 26.07.2018 додатково вказує на те, що до моменту набуття прав розпоряджатись землями водного фонду для цілей аквакультури, в тому числі і спірними земельними ділянками (до 01.07.2013), Чернігівська обласна державна адміністрація не могла бути позивачем, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями відносно спірних ділянок та не була стороною договору оренди землі. З березня 2017 позивачем проводиться комплексне вивчення укладених райдержадміністраціями договорів оренди земельних ділянок, розпорядження якими на даний час відноситься до повноважень позивача. Про існування спірного договору органам прокуратури стало відомо у 2016 році, про що у грудні 2016 року проінформовано позивача. Підтвердження необізнаності позивача до грудня 2016 року про існування спірного договору є лист відповідача-2, який міститься в матеріалах справи. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, що повністю кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 08.06.2016 у справі №3-512гс16. З урахуванням зазначених обставин, причини пропуску позовної давності є поважними і порушене право підлягає захисту, виходячи з положень ч.5 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2 у поясненнях №01-22/1796 від 31.07.2018 зазначає, що внаслідок змін в чинному законодавстві України до Чернігівської обласної державної адміністрації перейшли повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а відтак і здійснення контролю за нею. З огляду на це, відповідач-2 не має можливості впливу на орендаря в частині виконання ним вимог спірного договору оренди землі. Відповідач-2 є місцевим органом державної влади, входить до системи органів виконавчої влади та зацікавлений в тому, щоб орендар належним чином виконував обов'язки за договором, сплачував відповідні платежі у визначених розмірах та у встановлені строки. Оскільки, вимоги прокурора є похідними від вимог органів державної влади, права та інтереси яких він захищає, перебіг строу позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не прокурор. Таким чином, у разі, коли договір укладений не позивачем у спорі, а іншою особою, яка наведених вище дій не вчиняла, початок перебігу позовної давності починається з моменту виникнення права на позов, тобто з часу виникнення можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням зазначених обставин причини пропуску позовної давності є поважними і порушене право підлягає захисту.

Ухвалою суду від 29.08.2018 задоволено клопотання позивача та продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів. Підготовче засідання відкладено на 12.09.2018 на 10:00.

У судовому засіданні 12.09.2018 представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості врегулювати спір з позивачем мирним шляхом, проти чого представники сторін та прокуратури, присутні в судовому засіданні 12.09.2018, не заперечували.

Суд задовольнив клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання та постановив в судовому засіданні 12.09.2018 ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2018 о 10:00 год.

Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-німецьке спільне підприємство "Союз підприємців України-Німеччини" був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представника відповідача-1 ОСОБА_4, який був присутнім в судовому засіданні 12.09.2018, але повноважного представника в судове засідання 27.09.2018 не направив.

Не з'явлення в судове засідання повноважного представника відповідача-1 не перешкоджає продовженню проведення підготовчого засідання.

Згідно з п.10 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Приймаючи до уваги обставини вирішення в підготовчому засіданні питань, зазначених у частині 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення в ньому перерви, заслухавши думку представників сторін, присутніх у судовому засіданні 27.09.2018 та прокурора щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 182-185, 195, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження.

2. Призначити справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018 о 15:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернігівської області за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань №307.

3. Явка в судове засідання повноважних представників сторін є обов'язковою. При з'явленні в судове засідання повноважним представникам сторін мати при собі, відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України, документи, що підтверджують їх повноваження та документи, які посвідчують особу.

4. Звернути увагу учасників справи на те, що:

за приписами п.8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

згідно з ч.2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, суд залишає без розгляду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

6. Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Повний текст ухвали складено 27.09.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби звязку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 77-44-62; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко