ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.09.2018 р. Справа № 914/347/17

Господарський суд Л/о у складі судді Чорній Л.З., при секретарі М. Фарина, розглянувши матеріали

за скаргою: ОСОБА_1, с. Довге Дрогобицького району Львівської області

на дії відділу Жидачівського РВС ГТУЮ у Львівській області

у справі за позовом: ОСОБА_1, с. Довге Дрогобицького району Львівської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, м. Жидачів Львівської області

про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 132 936 грн. 63 коп. (яка складається з: заборгованої заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки в сумі 117 393 грн. 18 коп. та безпідставно стягнутих з заробітної плати коштів в сумі 15 543 грн. 45 коп.); стягнення середнього заробітку за весь час затримки в сумі 167 537 грн. 84 коп.

Представники сторін:

Від скаржника: не зявився

Від Жидачівського РВС ГТУЮ: не зявився

Суть спору.

ОСОБА_1, с. Довге Дрогобицького району Львівської області подано скаргу на дії Відділу Жидачівського РВС ГТУЮ у Львівській області у справі за позовом: ОСОБА_1, с. Довге Дрогобицького району Львівської області до відповідача: Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, м. Жидачів Львівської області про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 132 936 грн. 63 коп. (яка складається з: заборгованої заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки в сумі 117 393 грн. 18 коп. та безпідставно стягнутих з заробітної плати коштів в сумі 15 543 грн. 45 коп.); стягнення середнього заробітку за весь час затримки в сумі 167 537 грн.84 коп.

Ухвалою суду від 31.07.2018 р. поновлено строк для подання скарги, скаргу прийнято судом та призначено до розгляду в засіданні на 06.08.2018 р. Розгляд скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду про відкладення розгляду справи.

Представник скаржника в судове засідання 27.09.18 р. не зявився, через канцелярію суду, подав клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги, викладені в скарзі підтримав в повному обсязі.

Представник Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення по скарзі за вх.№35276/18 від 21.09.18 р.

Розглянувши матеріали, подані скаржником, та письмові заперечення Жидачівського РВ ДВС, суд встановив.

19.10.2017 р. господарським судом прийнято рішення у справі №914/347/17, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат (вул. Фабрична, 4, м. Жидачів, Львівська область, 81700; ідентифікаційний код 00278801) на користь ОСОБА_1 (вул.О.Довбуша, 55, с. Довге, Дрогобицький район, Львівська область, 82195; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в сумі 132 926 грн. 99 коп. (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів і зборів, при виплаті), а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 167 537 грн. 84 коп.(з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів і зборів, при виплаті).

На виконання вказаного рішення судом 06.11.17 р. видано наказ.

Постановою ЛАГС від 29.01.18 р. апеляційну скаргу ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат залишено без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 19.10.2017 року у справі №914/347/17 залишено без змін.

19.12.17 р. заступником начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Л/о винесено постанову ВП№55408609 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №914/347/17 від 06.11.17 р.

Постановою державного виконавця від 10.04.18 р. накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках, відкритих в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро».

17.04.18 р. в.о. начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Л/о винесено постанову ВП №55408609 про зняття арешту з рахунку, що знаходиться в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та належить боржнику ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат».

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відповідно до якої просить суд:

- визнати неправомірними дії в.о. начальника Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 щодо винесення в межах виконавчого провадження №55408609 постанови про зняття арешту з коштів від 17.04.2018 року.

- визнати недійсною та скасувати постанову в.о. начальника Жидачівського

районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 про зняття арешту з коштів від 17.04.2018 року у справі №914/347/17 в межах виконавчого провадження №55408609.

- зобов'язати начальника Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області або державного виконавця, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, в межах виконавчого провадження №55408609 винести постанову про накладення арешту на кошти, що знаходяться на банковому рахунку ПАТ «ЖЦПК» (р/р 501, МФО 305749, в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро»).

Мотивує скаргу тим, що скасовуючи арешти з коштів боржника, державним виконавцем серед іншого вказано, що не допускається арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, умовного зберігання (ескроу), відкритих боржником у встановленому законодавством порядку. Однак, розрахунковий рахунок ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, зазначає скаржник, не є рахунком екскроу. Відтак вважає оскаржувану постанову неправомірною та просить визнати її недійсною та скасувати. Також скаржник наводить практику рішень ЄСПЛ щодо зобовязання підприємства у випадку банкрутства виплатити заробітну плату працівнику такого підприємства, яку вони повинні одержати за працю, виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства.

Жидачівським РВ ДВС у запереченнях на подану скаргу вказано, що постанову про зняття арешту з коштів ПАТ «ЖЦПК» від 17.04.18 р. державним виконавцем винесено правомірно з огляду на ухвалу Господарського суду Л/о від 16.04.18 р. у справі №914/4160/14 про заборону ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» виконувати постанови Жидачівського РВ ДВС та з огляду на положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо процедури санації.

При винесенні ухвали суд керувався наступним.

Конституцією України, а саме ч.2 ст.19 передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту ст.326 Господарсько-процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як визначено ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зокрема, ст.339 ГПК України встановлено, що право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права ст.341 ГПК України).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Жидачівському РВ ДВС ГТУЮ у Л/о перебуває виконавче провадження №55408609 щодо виконання наказу №914/347/17 від 06.12.17 р..

19.12.17 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання даного наказу.

Крім цього, судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Л/о перебуває справа №914/4160/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат (вул. Фабрична, 4, м. Жидачів, Львівська область, 81701, ).

Ухвалою суду від 25.11.16 р. судом затверджено план санації (нова редакція) Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат (вул. Фабрична, 4, м. Жидачів, Львівська область, 81701, ).

Також судом встановлено, що 16.04.2018 р. на розгляд суду керуючим санацією подано заяву про зняття арештів з рахунків № 501 та № 501 в ПАТ ОСОБА_2 Дніпро, накладених постановами державного виконавця Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 10.04.2018 р. ВП № 55408609 та від 11.04.2018 р. ВП № 55408609. Разом із вищезгаданою заявою керуючим санацією до суду надано заяву про забезпечення заяви від 16.04.2018 р. в порядку ГПК України, мотивуючи її тим, що з моменту арешту рахунків ПАТ „ЖЦПК не може виконуватись план санації боржника через арешт коштів і боржник не спроможний розраховуватися за поставлену сировину, здійснювати інші платежу згідно затвердженого судом планом санації.

Ухвалою суду від 16.04.18 р. заяву керуючого санацією ОСОБА_4 від 16.04.2018 р. задоволено. Заборонено Публічному акціонерному товариству „ОСОБА_2 Дніпро (адреса: 01133, вул. Мечникова, 3, м. Київ, ідентифікаційний код 14352406) виконувати постанови державного виконавця Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 10.04.2018 р. ВП № 55408609 та від 11.04.2018 р. ВП № 55408609 про накладення арешту на рахунки Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат та арештовувати р/р № 501, МФО 305749, в ПАТ ОСОБА_2 Дніпро; р/р № 501, МФО 305749, в ПАТ ОСОБА_2 Дніпро, які відкриті Публічним акціонерним товариством „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат (вул. Фабрична, 4, м. Жидачів, Львівська область, 81701, ідентифікаційний код 00278801) до розгляду господарським судом Львівської області заяви керуючого санацією ОСОБА_4 про скасування арештів від 16.04.2018 р.

Дана ухвала набрала законної сили, та є чинною станом на даний час.

Окрім цього, судом встановлено, що керуючим санацією ОСОБА_4 на адресу виконавчої служби подано клопотання про скасування арештів з коштів підприємства боржника в порядку ч.4 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки такий перешкоджає виконанню плану санації.

Так, відповідно до ч.4 ст. 28 Закону арешт на майно боржника та інші обмеження його дій щодо розпорядження майном можуть бути накладені виключно у межах процедури санації та у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Господарський суд за заявою керуючого санацією знімає арешт з майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають виконанню плану санації, господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Таким чином, з метою належного виконання плану санації, законодавець передбачив можливість скасування арештів з майна боржника чи інші обмеження, якщо такі перешкоджають плану санації.

У даному випадку керуючий санацією звернувся до державного виконавця про скасування, накладених арештів, оскільки такі унеможливлюють здійснення заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, передбачених планом санації, та, відповідно, суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Враховуючи вказане, державний виконавець, виносячи оскаржувану постанову про зняття арештів з р/р боржника в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро», на думку суду, діяв в межах вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки наявність чинної ухвали про заборону банку виконувати постанову державного виконавця про накладення арешту на рахунки боржника та необхідність зняття таких арештів для виконання плану санації вказують на правомірність та очевидність таких дій.

Одночасно суд, вважає за необхідне наголосити сторонам на тому, що як у випадку вирішення питання про забезпечення позову, так і у випадку скасування арештів з рахунків боржника, судом до уваги беруться не тільки інтереси боржника, а й всіх інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, зокрема кредиторів, яким боржник повинен погасити заборгованість згідно затвердженого плану санації.

Що стосується вимог щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, то, згідно визначеної Законом черговості, такі підлягають погашенню у першу чергу, тобто першочергово.

Порушення процедури про банкрутство роботодавця не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обовязку сплатити зазначені кошти (правова позиція Верховного суду України в справі за № 6-76 цс 14-постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року).

Враховуючи вказане, скасування арештів, накладених на рахунки ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро», не позбавляє обовязку боржника в передбаченому законом порядку виконати зобовязання перед працівниками такого підприємства щодо виплати заробітної плати за виконану ним роботу.

Одночасно суд зазначає, що, як вірно вказано скаржником, посилання державного виконавця, як на одну з підстав скасування спірної постанови, з тієї підстави, що такі грошові кошти знаходяться на банківських рахунках умовного зберігання (ескроу), відкритих боржником у встановленому законодавством порядку, є безпідставним, оскільки розрахунковий рахунок ПАТ «ЖЦПК» не є рахунком ескроу.

Відповідно до ч.3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, відтак у суду немає правових підстав для задоволення поданої скарги.

Натомість посилання скаржника на норми Закону щодо необхідності боржника виконувати рішення суду щодо виплати заробітної плати є цілком правомірними, однак останнім не надано суду доказів того, що після скасування арештів з рахунків боржника, кошти, що акумульовані на таких рахунках, використовуються всупереч встановленій законом черговості.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.18, 74, 77,86, 234, 342, 343 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, с. Довге Дрогобицького району Львівської області за вх.№1991/18 від 26.07.18 р. на дії відділу Жидачівського РВС ГТУЮ у Львівській області - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбачених ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту ухвали 01.10.2018 р.

Суддя Чорній Л.З.