РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2018Справа № 910/9595/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-МАГІСТРАЛЬ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 28 109,10 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Костенрний Д.О. за дов.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УПІ-МАГІСТРАЛЬ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 28 109,10 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Ухвалою суду від 25.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи на 11.09.2018.

Ухвалою суду від 11.09.2018 відкладено розгляд справи до 27.09.2018.

20.09.2017 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій на 50% відсотків. Також, 20.09.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просив суд відмовити в позові повністю. Наголошував на те, що «Одеська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» листом №953/ДНН від 12.09.2018 повідомила, що усі вагони з вантажем кукурудзи були доставлені до станції призначення з простроченням не з вини залізниці.

26.09.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача. У відповіді позивач зазначив, що посилання відповідача на лист свого виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» вих. №953/ДНН від 12.09.2018, як звільнення відповідача від відповідальності за порушення термінів доставки на підставі абз.3 п. 116 Статуту залізниць України, не є доказом вини відправника чи одержувача у затримці доставки вагонів або наявності інших, не залежних від залізниці обставин, а також не є доказом причини затримки доставки вантажу. Даний лист має суто внутрішній характер Одеської дирекції залізничних перевезень відповідача та відображає лише власне розслідування обставин порушення термінів доставки вантажів. Також Позивач звернув увагу суду, що вказаний Лист вих. №953/ДНН від 12.09.2018 і доставлений 12.09.2018, тобто вже після відкриття провадження у справі №910/9595/18, у той час як перевезення вантажу здійснювалось відповідачем протягом січня місяць 2018 року. У зв'язку з чим, порушення термінів доставки вантажу сталося внаслідок вини відповідача.

В судове засідання 27.09.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки в судове засідання 27.09.2018 суд не повідомив, жодних заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме:03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5.

Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження відповідача, визначену в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.08.2018.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача в судовому засіданні 27.09.2018 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника ввідповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2017 Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" (далі - перевізник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "УПІ-МАГІСТРАЛЬ" (далі - замовник, позивач ) уклали договір № 6822-Є/536ЦТЛ-2017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є надання перевізником замовнику послуг, пов'язаних з організацією та перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

За цим договором перевізник зобов'язується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу та наданні послуги, що пов'язані з цим перевезенням (п. 1.2. договору).

Укладання договору перевезення вантажу підтверджується оформленням залізничних накладних відповідно до чинного законодавства (п. 1.3. договору).

Матеріалами справи доведено, що протягом січня 2018 позивач, як відправник вантажу, відправив залізницею вантаж зерно кукурудзи на адресу одержувачів філія ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» у вагонах №№95153973, 95102307, 95102984 (накладна №43634336), №95222360 (накладна №43634435), №95696811 (накладна №43641315) та ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» у вагоні №95223459 (накладна №43683424 від 13.01.2018), надалі - вантаж.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.1.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №865/5086.

Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів складає 28 109,10 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

В силу приписів статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998. затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000. № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000. № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ України №01-06/420/2012 від 04.04.12., нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки за тривалістю цієї затримки, повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Вказані відмітки на даних до позовної заяви накладних відсутні. Таким чином, порушення термінів доставки Вантажу сталося внаслідок вини Відповідача.

Суду доведено, що на паперових версіях електроних накладних, копії яких додані до позовної заяви, одержувач Вантажу філія ПАТ "ДПЗКУ" "Одеський зерновий термінал", ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" передали право на пред'явлення претензії та позову до залізниці відправнику вантажу ТОВ "УПІ -Магістраль" (Позивач), що підтверджується відповідними переуступними написами на накладних.

Таким чином, оскільки Відповідач допустив прострочення доставки Вантажу, що підтверджується доданими до позовної накладними та відображено у Розрахунку розміру штрафу за несвоєчасну доставку залізницею вантажів, Позивач правомірно звернувся до суду про стягнення з Відповідача штрафу у загальній сумі 28 109,10грн.

Посилання відповідача на лист свого виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» вих. №953/ДНН від 12.09.2018, як звільнення відповідача від відповідальності за порушення термінів доставки на підставі абз.3 п. 116 Статуту залізниць України, не є доказом вини відправника чи одержувача у затримці доставки вагонів або наявності інших, не залежних від залізниці обставин, а також не є доказом причини затримки доставки вантажу. Даний лист має суто внутрішній характер Одеської дирекції залізничних перевезень відповідача та відображає лише власне розслідування обставин порушення термінів доставки вантажів. Також суд прийняв до уваги, що вказаний Лист вих. №953/ДНН від 12.09.2018 і доставлений 12.09.2018, тобто вже після відкриття провадження у справі №910/9595/18, у той час як перевезення вантажу здійснювалось відповідачем протягом січня місяць 2018 року. У зв'язку з чим, порушення термінів доставки вантажу сталося внаслідок вини відповідача.

Зазначене відповідачем не заперечується та додатково підтверджується клопотанням про зменшення штрафних санкцій та у відзиві відповідача.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми штрафу, суд вважає його таким, що є арифметично правильним, відповідає приписам Статуту залізниць України, Правилам обчислення термінів доставки вантажу та матеріалам справи.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 28 109,10 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПІ-Магістраль" (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 4-А, ідентифікаційний код 36240675) штрафу в розмірі 28 109 (двадцять вісім тисяч сто дев'ять) грн. 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.10.2018

Суддя І.І. Борисенко