ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року справа № 925/802/18

Господарський суд Черкаської області в складі :

Головуючий суддя - Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання Ковбою І.М.

представники сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП ТРАНСКО

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця , посилаючись на акти загальної форми ГУ-23 № 25 від 05.03.2018 та № 26 від 06.03.2018, заявив позов про стягнення з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП ТРАНСКО 35 352,48 грн. недобору провізної плати за завантажені вагони №№95648028, 95632345, 95378089, 95654083, 95683215, 95856720, 95758348, 95538849, 95759783, 95368825, 95637005, 95426557, 95830311, 95450060, 95619128, 95811071, 95829214, 95616249, 95640058, 95327623, 95523361 (далі - вагони) та витрат по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

21.08.2018 Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти доводів Позивача і просив позовну заяву залишити без задоволення.

04.09.2018 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач виклав детальні пояснення щодо доводів, зазначених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 04.09.2018 залучено до участі у справі спеціаліста (фахівця) щодо перевезень вантажів залізничним транспортом на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та спеціаліста (фахівця) щодо перевезень вантажів залізничним транспортом на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП ТРАНСКО; відкладено підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 19 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 19.09.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача та спеціаліст (фахівець) з перевезень вантажів залізничним транспортом у судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог вважаючи їх безпідставними.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні факт відправки вагонів зі станції Рясна на станцію Миколаїв-Вантажний в період з 12 по 17.02.2018 не оспорювали.

Відповідач стверджує, що згідно пунктів 2-3 Додатку 3-8 до Договору вартість послуг з організації перевезення вантажів у власних хопер-зерновозах Перевізника, згідно із наданими заявками по кожному вагону включає в себе плату за перевезення порожнього вагона від станції відстою вагонів до станції навантаження, у розмірі встановленому ОСОБА_4 на час відправлення для власних вагонів, а також плату за перевезення порожнього вагона від станції вивантаження вагонів до станції відстою або наступного навантаження.

Позивач не вказав, що згідно п.1 вищенаведеного Додатку у вартість послуг з організації перевезень вантажів у власних зерновозах Перевізника входить також плата за організацію перевезення, встановлену ОСОБА_4 на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги на час відправлення вантажу для власних вагонів Перевізника.

Представники Відповідача зазначили, що під час оформлення перевізних документів на вищевказані вагонів, вони на час відправлення вже були переведені з інвентарного парку «Укрзалізниці» у власність філії Центр Транспортної Логістики (далі - ЦТЛ) ПАТ «Укрзалізниці», що підтверджується додатками про зміну картотечних даних СОСВАГ УЗ-1610У.

Представники Відповідача пояснили, що у компютерній програмі «Укрзалізниці», з якою працюють усі відправники, і Відповідач у тому числі, зазначені вагони рахувалися як вагони інвентарного парку, а тому нарахування порожнього пробігу вагонів було б неправомірним. Саме через несвоєчасне внесення працівниками залізниці зміни власності вагонів з інвентарного парку на власність ЦТЛ - у програмі «Укрзалізниці» сталася плутанина щодо правильного стягнення коштів.

Тому, як вважає Відповідач, враховуючи, що вагони на час відправлення були вже власними, залізниця повинна була стягнути, як це передбачено Додатком 3-8, провізну плату за: завантажений власний вагон; плату за порожній рейс і плату за використання власного вагону. Відповідач, посилаючись на детальний аналіз проведення оплати за перевезення Відповідачем і вартості за перевезення згідно даних «Укрзалізниці» та вимог законодавства, стверджує, що Відповідачем, внаслідок неправильного нарахування працівниками Позивача плати за перевезення, сплачено зайвих 31253,52 грн.

Представники Відповідача зазначили, що аналогічне порушення працівників залізниці (зняття плати за перевезення як за вагони інвентарного парку, замість плати за перевезення власними вагонами) мало місце на всіх залізницях України та вважають, що ревізори ПАТ «Укрзалізниця» підійшли до перевірки однобоко і в своєму акті зазначили лише факт не зняття плати за порожній пробіг вагонів, взагалі не звернувши уваги про стягнення плати як за вагони інвентарного парку, а не як за власні, адже плата за перевезення вагонами інвентарного парку набагато більша.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача недобору провізної плати за перевезення вантажів Відповідача залізничним транспортом по договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Відносини, пов'язані з діяльністю транспорту, у тому числі

залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт" ( 232/94-ВР ), іншими актами законодавства України.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування визначено Законом України "Про залізничний транспорт" ( 273/96-ВР ).

Питання, пов'язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908-928 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), статтями 306-315 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до положень статей 908 ЦК України, 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Статут залізниць України (далі - Статут) згідно зі статтею 3

Закону України "Про залізничний транспорт", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 N 457, (з подальшими змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України ).

Відповідно до Статуту, затверджені, зокрема, Правилами планування перевезень вантажів; Правилами приймання вантажів до перевезення; Правилами пломбування вагонів і контейнерів; Правилами оформлення перевізних документів ; Правилами обчислення термінів доставки вантажів ; Правилами користування вагонами і контейнерами; Правилами зберігання вантажів ; Правилами видачі вантажів; Правилами переадресування вантажів ; Правилами реалізації вантажів; Правилами розрахунків за перевезення вантажів ОСОБА_4 тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України - Тарифним керівництвом N 1, затвердженим наказом Мінтрансу України від 15.11.99 N 551 (далі-Тарифне керівництво N 1); іншими нормативними документами, затвердженими у встановленому порядку, в т.ч. автоматизований банк даних технічних паспортів вагонів (далі АБД ПВ) та Єдиний Центр обробки даних Укрзалізниці; «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» (далі - ЄРЦ).

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.ст. 306, 307 Господарського кодексу України, перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно ст.ст. 22, 24 Статуту договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату . Залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній.

Положеннями ст. 57 Статуту передбачено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Плата за перевезення вантажів справляється залежно від відстані, яка визначається згідно з планом формування поїздів.

Ст. 62 Статуту визначено, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюється на станціях призначення.

Вимогами ст. 125 Статуту залізниць України передбачено, що після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Відповідно до п.1.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 передбачено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Приписами п. 3.3 Тарифного керівництва №1 визначено, що якщо на станції призначення виявлено, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "Найменування вантажу" під попереднім неточним найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача. Після видачі вантажу перерахунки, зумовлені неточним найменуванням вантажу, не допускаються ані на вимогу залізниці (перевізника), ані за заявою одержувача.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила розрахунків) передбачено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення (п. 1.3 Правил розрахунків).

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника (п. 2.6 Правил розрахунків).

Сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, провадиться в такому самому порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією (п. 2.7 Правил розрахунків).

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНСКО» (Замовник) було укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № 6769-С/481ЦТЛ-2017 (далі - Договір). За умовами Договору Перевізник зобовязався надати Замовнику послуги, пов'язані з організацією та перевезенням вантажів у внутрішньо му та міжнародному сполученнях (експорт,імпорт), а Замовник зобовязався своєчасно здійснювати і проводити розрахунків за ці послуги .

П.2.2.1 розділу 2.2 Договору визначено, що Перевізник зобов'язаний приймати до перевезення та видавати вантажі Замовника, пода вати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками Замовника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього Договору.

Відповідно до п.3.1 розділу 3 Договору розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визна чаються у відповідності до умов ОСОБА_4 на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерством інфраструктури України.

П.п.1.1,1.2 розділу 1 Додатку 3 до Договору «Умови експлуатації власних вагонів Перевізника, розрахунки за перевезення в яких здійснюються за Договірними цінами, узгодженими «протоколом погодження Договірної ціни»: при умові надання Перевізником для перевезення Замовнику вагонів власності ПАТ «Укрзалізниця» з ознакою «власні» у базі АБД ПВ (далі - «власні» вагони Перевізника) Сто рони домовилися про наступне:

Перевізник надає послуги та здійснює через філію «ЄРЦ» розрахунки за перевезення ванта жів у власних вагонах при наявності підписаних цього Додатку та Протоколів погодження Договірної ціни до цього Додатку,а саме: у хопер-зерновозах (додаток 3-8);

Відповідно до п.п.2,3 Додатку 3-8 до Договору, вартість послуг з організації перевезення вантажів у власних хопер-зерновозах Перевізника, згідно з наданими заявками по кожному вагону включає в себе плату за повернення цього порожнього вагона від станції вивантаження вагонів до станції відстою або наступного навантаження, а також плату за перевезення порожнього вагона від станції відстою вагонів до станції навантаження у розмірі встановленому ОСОБА_4 на час відправлення для власних вагонів.

В судовому засіданні зясовано, що за Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, яким затверджено ОСОБА_4 тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та коефіцієнти, що застосовуються до тарифів цього збірника, на час виникнення спірних правовідносин сторін - плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2018 року на станцію Рясна Придніпровської залізниці, на адресу Відповідача, прибули під навантаження порожні вагони (зерновози) власності ПАТ «Українська залізниця»:

- 11.02.2018 за накладними №№ 41365896, 41566183, 41566217, 41565904, 41566225, 41568213, 41568205, 41568221, 41568189, 41566167, 41566175, 41565888, 41565870 прибули вагони №№ 95648028, 95632345, 95378089, 95654083, 95683215, 95856720, 95758348, 95538849, 95759783, 95368825, 95637005, 95426557, 95450060;

- 13.02.2018 за накладними №№ 41627357, 41574211, 41620238, 41620345, 41620535 прибули вагони №№ 95830311, 95619128, 95829214, 95616249, 95640058;

- 14.02.2018 за накладними №№ 41620022,41620287 прибули вагони №№ 95327623, 95523361;

- 16.02.2018р. за накладною № 4169259і прибув вагон № 95811071 (том 1; а.с.17-37).

Після повідомлення Відповідача про прибуття на його адресу зазначеного вантажу, ці вагони були подані залізницею на під'їзну колію відповідача під навантаження.

Позивачем у березні 2018 року, під час проведення цільової перевірки правильності нарахування провізної плати за перевезення вагонів переведених у власні, як за вагони інвентарного парку по станції Рясна, що проводилась ревізорами відділу комерційної роботи та маркетингу Криворізької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з мотивів недобору провізної плати за перевезення вищезаз начених порожніх вагонів-зерновозів №№ 95648028, 95632345, 95378089, 95654083, 95683215, 95856720, 95758348, 95538849, 95759783, 95368825, 95637005, 95426557, 95830311, 95450060, 95619128, 95811071 відносно ТОВ «ТЕП ТРАНСКО», був складений Акт від 05.03.2018 (том 1; а.с.38).

На підставі вищезазначеного Акту перевірки, станцією Рясна, було складено Акт загальної форми ГУ-23№25від 05.03.2018 (том 1; а.с.39).

06.03.2018, станцією Рясна з приводу недобору провізної плати за перевезення порожніх вагонів-зерновозів №№ 95829214, 95616249, 95640058, 95327623, 95523361 на адресу відповідача, про що був складений Акт загальної форми ЕУ-23 № 26 від 06.03.2018 (том 1; а.с.40).

На підставі вищевказаних Актів станцією Рясна було здійснено розрахунок суми недобору провізної плати і Відповідачу було нараховано загальну суму недобору провізної плати - 35 352,48 грн. (З ПДВ) за перевезення порожніх вагонів №№ 95648028, 95632345, 95378089, 95654083, 95683215, 95856720, 95758348, 95538849, 95759783, 95368825, 95637005, 95426557, 95450060, 95830311, 95619128, 95829214,95616249, 95640058, 95327623, 95523361, 95811071 за накладними №№ 41565896, 41566183, 41566217, 41565904, 41566225, 41568213, 41568205, 41568221, 41568189, 41566167, 41566175, 41565888, 41565870, 41627357, 41574211, 41620238, 41620345, 41620535, 41620022,41620287, 95811071.

Відповідно до Довідки з картотечних даних СОСВАЕ УЗ - 1610У щодо стану вагонів ПАТ «Українська залізниця», на яку посилається Позивач вбачається, що спірні вагони №№ 95648028, 95632345, 95378089, 05654083, 95683215, 95856720, 95758348, 95538849, 95759783, 95368825, 95637005, 95426557, 95450060, 95830311, 95619128, 95829214, 95616249, 95640058, 95327623, 95523361, 95811071 із 02.02.2018 є власними вагонами ПАТ «Українська залізниця», за перевезення яких, відповідно до укладеного договору та вимог чинного законодавства, Відповідач зобов'язаний сплатити відповідну провізну плату.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач листом від 10.04.2018. (вих.№10/04ю) звернувся до філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» щодо проведення перерахунку і відновлення на його особовому рахунку неправомірно знятих коштів.

14.09.2018 до суду подано Відповідачем лист-відповідь від Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» від 03.08.2018 № ЦТЛ-19/1403. Із дослідженого в судовому засіданні листа вбачається, що: «Згідно даних АБД ПВ національного рівня, вагони, за накладними вказаними в додатку, мали ознаку курсування «інвентарний», а відповідно до умов Договору № 6769-Є/ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 нарахування розрахункової вагонної складової для таких вагонів не передбачено.

В лютому поточного року, через збій в програмному забезпеченні відбулося помилкове донарахування вашому підприємству розрахункової вагонної складової, як для власних вагонів в загальній кількості 2935 діб.

Розрахункова вагонна складова, на вагони зазначені в додатку, в сумі 544 747,74 грн. (в т. ч ПДВ), відновлена на особовому рахунку ТОВ «ТЕП Транско» 05.07.2018.».

До вищевказаного листа доданий додаток з переліком вагонів, в якому перелічені і ті вагони, за які Позивач просить суд стягнути з Відповідача недобір провізної плати.

Відтак, оскільки вагони за накладними, вказаними в додатку, мали ознаку курсування «інвентарний», то відповідно до умов Договору № 6769-Є/ЦТЛ-2017 від 11.05.2017 нарахування розрахункової вагонної складової для таких вагонів не передбачено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що Позивач не довів заявлених ним вимог, і позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст.123, ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 219, 220,232 240 ГПК України, суд -,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ГПК України.

Рішення складено 27.09.2018 .

Суддя В.В.Єфіменко