РІШЕННЯ

м. Київ

20.09.2018Справа № 910/6960/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6960/18

за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», м. Київ, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНКОРП», м. Київ, і товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРІТЕТ-ІНВЕСТ», м. Київ,

про стягнення 117 400 грн.,

за участю представників:

позивача - Когута А.Ю. (довіреність від 06.06.2018 № 265);

відповідачів - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - Банк) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Славкіної Марини Анатоліївни до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНКОРП» (далі - ТОВ «Ланкорп»), товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРІТЕТ-ІНВЕСТ» (далі - ТОВ «Парітет-Інвест») про стягнення за кредитним договором від 16.04.2014 № 37-47/1-14 (далі - Кредитний договір) заборгованості у сумі 117 400 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

15.06.2018 Банк подав суду документи на виконання вимог ухвали суду від 05.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 було відкладено підготовче засідання на 14.08.2018.

03.08.2018 Банк подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 було відкладено підготовче засідання на 04.09.2018.

14.08.2019 (після підготовчого засідання) Банк подав суду клопотання про витребування документів.

22.08.2018 позивач подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.09.2018.

10.09.2018 Банк подав суду клопотання про витребування документів, яке було мотивоване тим, що витребувані судом оригінали перебувають у Головного слідчого управління Національної поліції України.

Представник позивача у засіданні 11.09.2018 надав суду для огляду нотаріально засвідчені копії оригіналів документів, копії яких долучені до позовної заяви.

Судом оглянуто нотаріально засвідчені копії документів і встановлено їх відповідність тим копіям, які долучені до позову.

Отже, клопотання про витребування документів підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з відсутністю необхідності у їх витребуванні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 було закрито підготовче провадження; призначено справу № 910/6960/18 до судового розгляду по суті на 20.09.2018.

Представники відповідачів у судове засідання 20.09.2018 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином; вимоги ухвал суду не виконали; відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверти з ухвалами суду, які повернуті з адрес відповідачів з відмітками Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (ТОВ «Ланкорп») і «со слов адресата в квартире 4 такой фирмы нет» (ТОВ «Парітет-Інвест»).

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, відповідачі у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подали до суду відзиви на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами.

З огляду на викладене, відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 20.09.2018 оголосив вступне слово та позовні вимоги підтримав повністю.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом), в яких посилався на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 20.09.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, у відповідності до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 Банком і товариством з обмеженою відповідальністю «Буланжері» (позичальник; далі - ТОВ «Буланжері»; в подальшому замінений ТОВ «Ланкорп» за додатковим договором від 08.12.2014 № 8) укладено Кредитний договір, в який вносилися зміни додатковими договорами (від 16.05.2014 № 1; від 30.05.2014 № 2; від 19.06.2014 № 3; від 23.07.2014 № 4; від 29.08.2014 № 5; від 29.08.2014 № 6; від 30.09.2014 № 6/1; від 13.11.2014 № 7; від 08.12.2014 № 8; від 24.02.2015 № 10; від 10.04.2015 № 11; від 29.05.2015 № 12; від 15.06.2015 № 13; від 30.06.2015 № 14; від 31.07.2015 № 15; від 20.08.2015 № 16; від 28.08.2015 № 17; від 25.09.2015 № 18; від 30.10.2015 № 19; від 20.11.2015 № 20; від 16.12.2015 № 21; від 24.12.2015 № 22), за умовами якого:

- Банк надає позичальнику в порядку передбачену кредитним договором кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 4 100 000 доларів США, строком до 182 календарних днів терміном повернення 15.10.2014 згідно з графіком (пункт 1.1 Кредитного договору);

- позичальник зобов'язується використати кредит на цілі передбачені Кредитним договором, сплатити Банку проценти за користуванням кредитом і комісії у розмірі та порядку передбачених Кредитним договором, та повернути Банку суму кредиту в порядку і строки передбачені Кредитним договором (пункт 1.2 Кредитного договору);

- повернення кредиту позичальник здійснює, починаючи з 19.05.2014 за таким графіком: 19.05.2014 - 4 000 000 доларів США; 15.10.2014 - 100 000 доларів США (пункт 4.4 Кредитного договору);

- строк позовної давності за Кредитним договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги з повернення процентів за користування кредитом та суми заборгованості з кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафних санкцій (неустойки) за несвоєчасну сплату процентів, комісій та кредиту, та інших видатків, понесених Банком під час виконання умов Кредитного договору (пункт 10.9 Кредитного договору);

- Кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 12.2 Кредитного договору).

Уклавши додатковий договір від 29.08.2014 № 6 сторони Кредитного договору продовжили термін повернення кредиту до 15.04.2015.

Вказані правочини підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

08.12.2014 ТОВ «Буланжері» (первісний позичальник), ТОВ «Нелгілін» (після зміни назви - ТОВ «Ланкорп»; новий позичальник) і Банком (кредитор) було укладено договір про переведення боргу № 37-47/1-14-ПБ, за умовами якого первісний позичальник передав, а новий позичальник прийняв на себе зобов'язання первісного позичальника перед кредитором щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафів, пені, збитків та інших платежів за Кредитним договором та додатковими договорами до нього. На момент підписання даного договору розмір основного зобов'язання (сума кредиту) становить 4 457 166,48 доларів США, заборгованість за процентами - 9 402,79 доларів США.

Статтею 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові).

Отже, укладений Банком, ТОВ «Нелгілін» і ТОВ «Буланжері» правочин за своєю правовою природою є договором з переведення боргу.

В подальшому сторонами Кредитного договору було змінено термін погашення кредиту за таким графіком: 30.06.2015 - 4 457 200 доларів США; 14.04.2016 - 57 200 доларів США.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач виконав свої договірні зобов'язання, надавши кредит у сумі 4 457 166,48 грн., що підтверджується випискою з рахунку за період з 01.01.200 по 20.08.2018 та меморіальними валютними ордерами (від 16.04.2014 № 1 на суму 3 800 350 доларів США; від 24.04.2014 № 1 на суму 299 650 доларів США; від 27.06.2014 № 25 на суму 357 166,48 доларів США).

Банком документально підтверджено факт переведення боргу, а саме надано відповідні банківські виписки.

Відповідач-1 суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив, внаслідок чого ТОВ «Ланкорп» має заборгованість на загальну суму 181 656 187,21 грн., а саме: 4 457 166,48 доларів США заборгованість за кредитом; 1 305 412,92 доларів США заборгованості з процентів; 16 046 203,32 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 4 207 101,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача-1 частину простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 117 400 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок правильний.

Слід зазначити, 12.03.2018 Банк надсилав на адресу ТОВ «Ланкорп» вимогу, в якій просив погасити заборгованість.

Вказана вимога була залишена без відповіді та належного реагування.

Разом з тим, 28.04.2014 Банком (кредитор), ТОВ «Буланжері» (позичальник), ТОВ «Парітет-Інвест» (поручитель) було укладено договір поруки № 37-47/-14/П (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого:

- поручитель зобов'язується перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань перед Банком з погашення одержаного кредиту відповідно до Кредитного договору, процентів, а також комісій, штрафів і пені (пункт 1.1 Договору поруки);

- Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором (пункт 4.2 Договору поруки).

Договір поруки підписано уповноваженими особами та скріплено печатками сторін.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами першою та другою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Сторонами було укладено додаткові договори до Договору поруки, якими зокрема було змінено ТОВ «Буланжері» на відповідача-1.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов'язання за Договором, надавши кредит, проте, позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Банком.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачі не подали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 178, 232, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНКОРП» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, офіс 10; ідентифікаційний код 33098179) і товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРІТЕТ-ІНВЕСТ» (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 16, офіс 4; ідентифікаційний код 34529278) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; адреса для листування: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8; ідентифікаційний код 19364259) 117 400 (сто сімнадцять тисяч чотириста) грн. заборгованості та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.10.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук