РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2018Справа № 910/10223/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/10223/18

За позовом Державного підприємства "Укрветсанзавод" (вул. Б. Грінченка, буд. 1, Київ 1, 01001)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІДАНС" (вул. Круглоуніверситетська, буд. 2/1Б, Київ 24, 01024)

про стягнення 22 379, 99 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Укрветсанзавод"(далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліданс" (далі - відповідач) про стягнення 22 379, 99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача його зобов'язань за договором № ШЕП/18/У/19/38618612/2017 від 22.02.2017, в частині оплати наданих позивачем відповідачу послуг з утилізації боєнських відходів, оренди контейнерів та транспортних послуг з перевезення відходів на загальну суму 17 220,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 залишено позовну заяву Державного підприємства «Укрветсанзавод» без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання заяви з попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат по справі, які позивач поніс та з яких сум складаються вказані витрати, письмової заяви з доданими до неї доказів відповідно до ч.4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

15.08.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2018, якою останній усунув недоліки, встановлені у даній ухвалі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи №910/10223/18 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін; запропоновано сторонам надати докази по справі та повідомлено, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 17.09.2018.

Позивач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі № 910/10223/18, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення ухвали Господарського суду міста Києва від 17.08.2018.

Суд зазначає, що відповідач повідомлявся ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 910/10223/18 за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 2/1Б.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до поштового повернення № 822, яке повернулося на адресу Господарського суду міста Києва, поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 у справі № 910/10223/18 не було вручене під час доставки, про що вказано: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 у справі № 910/10223/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 22.02.2017 між Позивачем, в особі Шепетівської філії державного підприємства «Укрветсанзавод», як виконавцем за умовами договору, та Відповідачем, як замовником за умовами договору, було укладено Договір № ШЕП/18/У/19/38618612/2017 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Позивач за завданням Відповідача зобов'язується надати послуги з організації збирання, утилізації побічних продуктів тваринного походження, які відносяться до І, ІІ та ІІІ категорії відходів.

Згідно з п. 1.2. Договору Замовник зобов'язується оплатити надані послуги в порядку, у строки, та на умовах визначених даним Договором.

Замовник зобов'язується прийняти надані послуги та протягом десяти днів з дня направлення Виконавцем Акту, підписати його та направити Виконавцю. Якщо протягом встановленого строку Замовник не підпише Акт або не надасть мотивовану відмову від його підписання, то послуги вважаються наданими належним чином та прийнятими Замовником в повному обсязі без зауважень (п.2.3.2. Договору).

Загальна ціна Договору не обмежується і складається із вартості послуг з організації збирання, утилізації Відходів окремих партій Відходів та витратами понесеними Виконавцем у зв'язку з таким перевезенням Відходів, якщо перевезення буде здійснюватися транспортом Виконавця (п.3.1. Договору).

Вартість послуг з організації збирання, утилізації відходів визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни (Додаток 1) за 1 тонну відходів (3.2 Договору). Якщо перевезення відходів відбувається транспортом Виконавця, Замовник сплачує Виконавцю транспортні витрати в розмірі 12, 00 грн за 1 км в т. ч. ПДВ 2, 00 грн (п. 3.3. Договору).

В п. 3.5. Договору вартість послуг є динамічною і може змінюватися Виконавцем в односторонньому порядку залежно від відповідних змін на відповідному ринку послуг з організації збирання, утилізації відходів, зміни індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні - стосовно курсів іноземних валют, збільшення розміру податків, зборів, інших обов'язкових платежів тощо. При цьому Виконавець повинен завчасно письмово повідомити Замовника про зміну ціни за наданням послуг згідно цього Договору.

Вартість послуг з організації збирання, утилізації кожної окремої партії відходів зазначається у акті та підтверджується актами прийому - передачі відходів, товарно - транспортними накладними, рахунками - фактури, тощо (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 3.7. Договору Розрахунок за Договором здійснюється на умовах 100% передоплати, згідно виставленого Виконавцем рахунку-фактури, Замовник зобов'язується протягом трьох днів з моменту отримання рахунку-фактури, у випадку відсутності претензій до його змісту, здійснити оплату за Договором.

Згідно з п. 4.2. Договору у випадку порушення Замовником умов оплати за Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від загальної вартості наданих послуг, за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцяти днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості за весь період прострочення до моменту повного виконання Замовником свої зобов'язань за Договором.

Відповідно до п. 4.3. Договору Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 20% від вартості партії відходів. Нарахування штрафу проводиться протягом усього періоду прострочення, незалежно від його тривалості.

Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його виконання та порушення, які мали місце під час дії Договору (п.7.2. Договору).

В додатку № 1 до Договору (Протокол узгодження договірної ціни) сторонами погоджено, що вартість послуг з утилізації 1 тонни «Відходів» складає 1 700, 00 грн з урахуванням ПДВ, вартість послуги оренди контейнера становить 510, 00 грн на місяць з урахуванням ПДВ за одну штуку, вартість послуг з перевезення відходів становить 12, 00 грн за 1 км з урахуванням ПДВ.

У відповідності до умов договору за період з 04.05.2017 по 05.01.2018 позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 17 220, 00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів надання послуг підписаними з боку Позивача.

В позовній заяві Позивач стверджує, що акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) направлялися на адресу Відповідача, однак, Відповідачем не було підписано зазначені акти та не повернуто Позивачу. Зазначене твердження Позивача Відповідачем не спростовано.

Відповідно до вказаних актів позивач надавав відповідачу послуги з утилізації боєнських відходів, оренди контейнерів та транспортних послуг з перевезення відходів: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №201 від 04.05.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №305 від 30.06.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №356 від 31.07.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №414 від 31.08.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №470 від 29.09.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №558 від 30.11.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №585 від 22.12.2017; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2 від 05.01.2018.

Замовник оплатив надані послуги за вказаними актами частково в розмірі 370, 00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, станом на серпень 2018 року заборгованість Відповідача перед Позивачем щодо оплати послуг за надані послуги, за договором, за розрахунком Позивача складає 16 850, 00 грн.

В лютому 2018 року позивач направив відповідачу претензії, в яких просив відповідача погасити заборгованість за Договором протягом п'яти робочих днів.

На даний час борг залишається несплаченим, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 16 850, 00 грн основного боргу, 2 453, 63 грн. пені за період прострочення з 07.05.2017 по 08.07.2018, 1 179, 50 грн штрафу у розмірі 7%, 1 440, 48 грн інфляційних втрат за травень 2017 року - червень 2018 року, 456,38 грн 3% річних за період прострочення з 07.05.2017 по 30.07.2018.

Укладений між сторонами договір № ШЕП/18/У/19/38618612/2017 від 22.02.2017 є договором про надання послуг, який містить елементи договору оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глав 58, 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався сплачувати абонентську плату за кожен звітний період в порядку передоплати до 10 числа кожного поточного місяця, в розмірі вартості послуг, що визначена в акті прийому - передачі наданих послуг за попередній звітній період, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Як встановлено судом відповідач свої зобов'язання по оплаті наданих йому послуг та орендної плати за договором, в період з травня 2017 року по січень 2018 року, на загальну суму 17 220,00 грн виконав частково, і допустив заборгованість в розмірі 16 850, 00 грн, і доказів іншого матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій щодо невідповідності наданих послуг умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 16 850,00 грн Відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем за договором в сумі 16 850, 00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати наданих послуг, у відповідності до умов договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 16 850, 00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1 179, 00 грн штрафу та 2 453, 63 грн пені, то відповідні позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, на підставі нижче викладеного.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п. 4.2. договору сторони погодили сплату Позивачем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості наданих послуг, за кожний день прострочення платежу, у випадку порушення Замовником умов оплати за Договором, та сплату Позивачем штрафу у розмірі 7 % вартості неоплачених послуг за весь період прострочення, за прострочення понад тридцять днів.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено прострочення строків оплати визначених п. 3.7. договору, оплата наданих послуг та орендна плата здійснена лише частково відповідно є підстави для стягнення з відповідача пені за загальний період прострочення визначений позивачем з 07.05.2017 по 08.07.2018.

Позовна заява містить розрахунок суми пені згідно п. 4.2. договору, при перевірці якого судом встановлено, що позивач правильно здійснив вказаний розрахунок.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено не сплату вартості наданих послуг та орендної плати понад тридцять днів, відповідно є підстави для стягнення з відповідача штрафу у відповідності до п. 4.2. договору, в розмірі 7 % від вартості неоплачених послуг, що становить 1 179, 50 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 1 440,48 грн інфляційних втрат за травень 2017 року - червень 2018 року та 456, 38 грн 3 % річних за період прострочення з 07.05.2017 по 30.07.2018, то відповідні позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Згідно ст. 229 ГК України та ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 ЦК України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Укрветсанзавод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліданс» про стягнення 22 379, 99 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліданс» (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 2/1Б; ідентифікаційний код 40888698) на користь Державного підприємства «Укрветсанзавод» (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 38519326) 16 850 (шістнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн 00 коп. основної заборгованості, 2 453 (дві тисячі чотириста п'ятдесят три) грн 63 коп. пені, 1 179 (одна тисяча сто сімдесят дев'ять) грн 50 коп. штрафу, 1 440 (одна тисяча чотириста сорок) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 456 (чотириста п'ятдесят шість) грн 38 коп. 3 % річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.10.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко