ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" жовтня 2018 р.                                           Справа № 911/2174/18

Суддя Господарського суду Київської області Лилак Т.Д., розглянувши матеріали

позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», м. Київ

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Валса», м. Біла Церква, Київської області

2.Приватного акціонерного товариства «Росава», Київська обл.., м. Біла Церква

про стягнення ,42 гривень

ВСТАНОВИВ:

27.09.2018 Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою №3-242100/6582 від 27.09.2018 до товариства з обмеженою відповідальністю «Валса» та приватного акціонерного товариства «Росава» про стягнення ,42 гривень.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України «Про судовий збір». У відповідності до ч. 1 ст. 4 зазначеного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку у розмірі 616700,00 гривень.

Позивач разом із позовом подав клопотання №3-242100/6583 від 27.09.2018, в якому просить суд, відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. У клопотанні вказує на важке фінансове становище та відсутність можливості сплати судового збору. Зазначає, що постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 612 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Фінанси та Кредит».

Так, згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, вказаною статтею передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті визначено суб'єктів щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору. Відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що, зокрема, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 7 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобовязані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Проаналізувавши викладе та зміст заяви, суд вважає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі. А самі лише обставини, пов'язані з тим, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» перебуває в стані ліквідації не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» заява № 28249/95 від 19.06.2001). У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи те, що відповідну позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити зазначений позов без руху та надати позивачу час на усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 180, 234 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без руху.

3. Запропонувати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»:

виконати належним чином вимоги ст. 164 ГПК України, а саме, надати суду:

докази сплати судового збору у розмірі 616700,00 грн у встановленому законом порядку.

4. Вказані недоліки усунути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

5. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 08.10.2018.

Суддя                                                               Т.Д. Лилак