ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2101/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Кар'єрна, буд.28)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (61072, Харківська область, м.Харків, вул.Двадцять третього серпня , буд.20а, офіс 1)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -ОСОБА_1К.(дов №б/н від 28.08.2018 року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД", в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму попередньої оплати вартості товару за договором постачання № 103/85/02 -СН від 26.02.2018 року в розмірі 33500,0грн., штраф у розмірі 1500,80 грн., штраф у розмірі 10 050,0грн. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним договором постачання 103/85/02 -СН від 26.02.2018 року в частині своєчасного здійснення поставки товару (згідно умов п. 3.1. договору). В якості правових підстав посилається, зокрема, на норми статей 193, 230, 231 ГК України, статей 525, 526, 530, 536, 611, ст.ст. 622-624, ст. 693 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи № 922/2101/18 здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03 вересня 2018 року о 09:40 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.08.2018 виправлено описку в ухвалі суду від 03.08.2018 у справі № 922/2101/18, постановлено вважати вірним час підготовчого засідання у справі № 922/2101/18 - 03 вересня 2018 року о "14:00".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.09.2018 відкладено підготовче засідання до 25 вересня 2018 року о 12:30 год.

В призначене судове засідання 25.09.2018 з'явився представник позивача, який надав клопотання за вх. № 27855 про долучення до матеріалів справи документів, а саме Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 станом на 24.09.2018 на відповідача ТОВ "Насос Україна ЛТД". Клопотання з додатком долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2018р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03 жовтня 2018 року о 12:30 год.

У судовому засіданні 03.10.18 представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвали господарського суду від 03.09.2018 повернуті на адресу суду з позначкою пошти " Інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (61072, Харківська область, м. Харків, вул. Двадцять третього серпня , буд.20а, офіс 1).

Ухвали суду по справі № 922/2101/18 направлялись відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 61072, Харківська область, м. Харків, вул. Двадцять третього серпня , буд.20а, офіс 1, що є належним повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Кореспонденція повертається на адресу суду з позначкою пошти про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази, господарський суд встановив наступне.

26.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (замовником) було укладено договір постачання №103/85/02-СН, відповідно до умов пунктів 1.1., 1.2. якого, постачальник зобов'язався здійснити поставку, а замовник прийняти та оплатити товар на умовах, визначених даним Договором. Предметом поставки товару є наступний товар:

- Насосний агрегат Д 320-50 з ел.дв. 75/1500 об/хв.

Всього товар на суму 67000,0 грн. з врахуванням ПДВ.

Згідно з умовами 3.1. договору, сторони встановили умови та терміни постачання, а саме, постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP м. Харків відповідно до Інкотермс 2010 по заявкам замовника на протязі 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Інші форми поставки регулюються додатковими угодами бо специфікаціями, що є невід'ємною частиною договору (п. 3.2. договору).

Датою поставки вважається дата відвантаження товару у видатковій накладній (п.3.3. договору).

Умовами пунктів 5.1., 5.2. та 5.3. вищевказаного договору сторони погодили та встановили умови та порядок оплати товару, а саме, розрахунок по даному договору здійснюється в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний в даному договорі.

Умовам оплати: товар оплачується 50% попередня оплата шляхом прямого банківського переводу на розрахунковий рахунок постачальника, 50% остаточний розрахунок протягом п'ятнадцяти днів з моменту підписання видаткових накладних. (п. 5.2. договору).

Замовник зобов'язується провести попередню оплату 50% за товар на протязі 10 банківських днів з моменту підписання даного договору (п. 5.3. договору).

В матеріалах справи наявний Рахунок - фактура № 0503-073 на погоджений умовами договору товар на загальну суму 33500,0 грн. з врахуванням ПДВ., виписаний ТОВ "Насос Україна ЛТД", підписаний директором, підпис скріплено печаткою підприємства відповідача .

На виконання зобов'язань за вищевказаним договором постачання, зокрема, умов п.п. 1.1., 5.1., 5.2., 5.3. цього договору, 14.03.2018 року позивачем сплачено на розрахунковий рахунок відповідача 50 % попередню оплату товару на суму 33500,00 грн., про що свідчить копія відповідного платіжного доручення №1438 від 14.03.2018 на суму 33500,0грн., оригінал якого оглянуто судом під час розгляду даної справи.

У зв'язку із тим, що станом на 19.04.2018 року, вказаний вище Товар не був поставлений Відповідачем, на користь Позивача, Позивач рекомендованим листом з замовленням направив на адресу Відповідача відповідний лист з вимогою повернути на користь Позивача грошові кошти у розмірі 33 500,00 грн., які були перераховані Позивачем на розрахунковий рахунок Відповідача 14.03.2018 року, як попередня оплата у відповідності до умов договору.

Однак даний лист залишений Відповідачем без відповіді, а грошові кошти не повернуті замовнику, вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами п.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобовязання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, при чому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму предявлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати повернення зробленої ним на користь відповідача передплати за договором, оскільки відповідач свої договірні зобовязання належним чином не виконав, товар за договором не поставив.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач поставив позивачу товар, за який було проведено попередню оплату у розмірі 177600,00 грн., а також відсутні докази повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу товар, не повернув сплачену позивачем суму попередньої оплати, докази на підтвердження повернення ним суми попередньої оплати в розмірі 33500,0 грн. відсутні, господарський суд дійшов висновку що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 1500,80 грн., штрафу у розмірі 10 050,0грн. суд зазначає про наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Умовами пункту 7.4. договору постачання №103/85/02-СН від 26.02.2018 року сторони передбачили та встановили, що у випадку невиконання постачальником своїх зобов'язань перед замовником, постачальник виплачує штраф в розмірі 0,02 % за кожен день прострочення, від вартості непоставленого в строк товару. У випадку порушення строків поставки більше ніж на 10 банківських днів, постачальник виплачує замовнику штраф у розмірі 15 % від вартості непоставленого товару. Оплата пені та штрафу здійснюється одночасно з погашенням заборгованості.

Приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, судом враховано приписи частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наразі, нормами чинного законодавства не заборонено одночасне нарахування пені та штрафу за порушення умов договору, у випадку якщо такий вид санкцій передбачений укладеним між сторонами договором, а відтак зазначені заперечення відповідача визнаються судом безпідставними та необґрунтованими.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що вказаний розрахунок відповідає вимогам законодавства, нарахований вірно, тому задоволенню підлягають вимоги стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1500,80 грн. та штрафу в розмірі 10 050,0грн.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (61072, Харківська область, м. Харків, вул. Двадцять третього серпня , буд.20а, офіс 1, код 40213705) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Кар'єрна, буд.28, код 00191253) - попередню оплату вартості товару за договором постачання № 103/85/02 -СН від 26.02.2018 року в розмірі 33500,0грн., штраф у розмірі 1500,80 грн., штраф у розмірі 10 050,0грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,0грн.

Видати наказ суду після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_2