УХВАЛА

27 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/1615/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018

та на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.02.2018

за позовом Фермерського господарства "Мередіан-К"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2018 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не прийнято до розгляду та повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

29.08.2018 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно звернулось із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 та рішення Господарського суду Черкаської області від 26.02.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

До Касаційного господарського суду 03.09.2018 Фермерським господарством "Мередіан-К" направлено клопотання про відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду Касаційного господарського суду від 05.09.2018 у справі №925/1615/17 визначено склад колегії суддів: Мачульський Г.М. - головуючий, Кушнір І.В., Краснов Є.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду, на підставі розпорядження Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №2356 від 17.09.2018 у зв'язку з відрядженням судді Краснова Є.В., визначено склад колегії суддів: Мачульський Г.М. - головуючий, Берднік І.С., Кушнір І.В.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що відповідно до структури Головного управління у відділі представництва в судах та інших органах Юридичного управління у Черкаській області передбачено 6 працівників, проте станом на серпень 2018 року фактично працює лише 3. Також зазначає, що представник Головного управління 05.06.2018, 12.06.2018, 13.06.2018, 19.06.2018 перебував у службових відрядженнях у місті Києві, 20.06.2018 у районному суді Черкаської області. Крім того, представник у даній справі у період з 01.08.2018 по 17.08.2018 перебував у щорічній відпустці. Враховуючи велике навантаження на працівників відділу представництва в судах та інших органах Юридичного управління заявник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до положень статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Касаційна скарга заявника вперше подана 10.07.2018, а повний текст постанови апеляційної інстанції від 04.06.2018 складено 06.06.2018, яку заявник отримав 14.06.2018, що підтверджується реєстраційним штампом на першій сторінці копії постанови апеляційної інстанції та копією поштового конверта. Отже, вперше касаційну скаргу заявник подав до касаційного суду з порушенням строку на касаційне оскарження.

Крім того, заявник мав можливість ознайомитись із повним текстом постанови апеляційної інстанції у відкритому доступі Єдиного державного реєстру судових рішень, яку оприлюднено 11.06.2018.

Ухвалу Верховного Суду від 26.07.2018 про повернення касаційної скарги заявник отримав 06.08.2018 відповідно до Рекомендованого поштового відправлення, а повторно із касаційною скаргою звернувся 29.08.2018, тобто на двадцять другий день з дня отримання зазначеної ухвали.

Отже, незважаючи на встановлений законом двадцятиденний строк на оскарження судового рішення недоліки вперше поданої касаційної скарги усувалися у строк, що перевищує строк касаційного оскарження, незважаючи на те що усунення таких недоліків потребує менше часу ніж на підготовку подачі касаційної скарги.

Таким чином, у заявника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції у розумні строки або звернутися через представника в межах строку відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Згідно частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху у випадку, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Доводи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про те, що представник Головного управління 05.06.2018, 12.06.2018, 13.06.2018, 19.06.2018 перебував у службових відрядженнях у місті Києві, 20.06.2018 у районному суді Черкаської області та у період з 01.08.2018 по 17.08.2018 перебував у щорічній відпустці не є поважними, оскільки заявник та його представник мали можливість ознайомитись із повним текстом постанови апеляційної інстанції у відкритому доступі Єдиного державного реєстру судових рішень.

Подана касаційна скарга заявника не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги заявника не додано жодних доказів про сплату судового збору за подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент звернення із касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що позовну заяву було подано у грудні 2017 році, в якій позивач просив про визнання додаткової угоди укладеною до договору оренди землі, тобто предметом позову у даній справі є 1 немайнова вимога.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Таким чином, при зверненні із касаційною скаргою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. * 200% = 3 200,00 грн.

Для усунення недоліків касаційної скарги заявник може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження, надати докази сплати судового збору у розмірі 3 200,00 грн.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області залишити без руху до 26.10.2018.

2. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський