донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.09.2018 справа №913/311/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судового засідання за участю представників: прокурор від позивача від відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, за наказом не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області
на ухвалу господарського суду Луганської області
від27.06.2018 року
у справі№913/311/18 (суддя Шеліхіна Р.М.)
за позовомКерівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю Боремер, м.Київ
проповернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528, 60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Боремер м. Київ про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на той факт, що відповідач, набувши право власності на об'єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці, що знаходиться в м. Сєвєродонецьк Луганської області, в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України використовував земельну ділянку під нерухомим майном без оформлення правовстановлюючих документів, не виконуючи обовязку зі сплати плати за землю, що згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України, є підставою для повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої ТОВ «Боремер» орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18, з посиланням на ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, позовні матеріали Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Боремер про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн. передано за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

Судом зазначено, що посилання прокурора на приписи ч.3 ст. 30 ГПК України при зверненні з даним позовом до господарського суду Луганської області є неправомірним, оскільки в позовній заяві викладено вимогу про стягнення грошових коштів в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України, а вказана норма (ч.3 ст. 30 ГПК України) встановлює виключну підсудність розгляду спорів за місцезнаходженням нерухомого майна, якщо таке майно є предметом спору. Таким чином, підсудність даного спору слід визначати за правилами ч.1 ст.27 ГПК України, а не за правилами виключної підсудності.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 року у справі №913/311/18 про передачу позовних матеріалів Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради до ТОВ Боремер про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн. за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва, та направити справу для судового розгляду до господарського суду Луганської області.

Апелянт вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Наголошує, що даний спір виник з приводу нерухомого майна ТОВ Боремер, що розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 2-м, отже, з урахуванням положень ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України, справа підвідомча господарському суду Луганської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді: Мартюхіна Н.О., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2018 апеляційну скаргу Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 року у справі №913/311/18 залишено без руху.

У звязку з усуненням недоліків апеляційної скарги, перебуванням у відпустці члена колегії-судді ОСОБА_2, необхідністю вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Геза Т.Д., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.08.2018 по справі №913/311/18 поновлено Керівнику Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області, пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18; встановлено строк для подання іншими учасниками судового процесу відзивів на апеляційну скаргу.

У звязку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Склярук О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018 визначено наступний склад колегії суддів: Дучал Н.М. головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі №913/311/18 призначено до розгляду апеляційну скаргу Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 року у справі №913/311/18 на 25.09.2018 о 15:30 год.

У звязку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Геза Т.Д., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 визначено наступний склад колегії суддів: Дучал Н.М. головуючий суддя, судді Мартюхіна Н.О., Склярук О.І.

Прокурор в судовому засіданні 25.09.2018 року наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Позивач та відповідач не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положеннями ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з приписами ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Територіальна юрисдикція (підсудність) господарських справ визначена §3 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наведене свідчить, що підсудність справ визначається як за предметними так і за територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, застосування якої до спірних правовідносин залежить від характеру спірних правовідносин.

Зокрема, положеннями ч.3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, на застосуванні якої наполягає прокурор, встановлено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцем знаходження даного майна.

Так, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу про направлення матеріалів позовної заяви керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва, обгрунтовано виходив з того, що:

- місцезнаходженням відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Боремер, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: 03151, м.Київ, Соломянський район, вулиця Волинська, буд. 48/50;

- предметом спору є повернення (стягнення) безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн. на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що підставою для звернення прокурора з цим позовом стало порушення інтересів держави та бездіяльність Сєвєродонецької міської ради щодо вжиття заходів направлених на стягнення з ТОВ «Боремер» коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн.

В прохальній частині позовної заяви прокурор також просить стягнути з ТОВ «Боремер» м. Київ на користь Сєвєродонецької міської ради 217 528,60 грн.

Отже, помилковим є наполягання апелянта, що даний спір на підставі приписів ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України, має розглядатися господарським судом Луганської області.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд Луганської області дійшов вірного висновку, що підсудність даного спору слід визначати за правилами ч.1 ст.27 ГПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача, ТОВ «Боремер» м. Київ, постановивши ухвалу про передачу позовних матеріалів Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Боремер про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн. за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Луганської області від 27.06.2018 року у справі №913/311/18, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2018 у справі №913/311/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 25.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 26.09.2018р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3