ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року м. Дніпро Справа № 904/9957/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бєлік В.Г.), ухвалене у м. Дніпро 15.03.2018р. об 11.33. (дата складання повного тексту рішення 26.03.2018р.) у справі № 904/9957/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 17 180,00 грн. за договором № 9/П-2014 від 22.04.2017, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у сумі 17 180,00 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17 позов задоволено; стягнуто з Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вулиця Жовтнева, будинок 29; ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (51700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 17 180,00 грн. - основного боргу та 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує про відсутність в нього заборгованості перед позивачем за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014, оскільки остаточний розрахунок з позивачем за цим договором було здійснено у 2015р., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та актами звіряння розрахунків, яким судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р. поновлено Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області строк подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17; учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.07.2018р.

У судовому засіданні 16.07.2018р. по справі оголошено перерву до 27.08.2018р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2018р. клопотання Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про відкладення розгляду апеляційної скарги задоволено, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 24.09.2018р.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись при цьому на не доведення відповідачем здійснення ним повного розрахунку з позивачем за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (платник, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (перевізник, позивач) було укладено договір на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014, відповідно до пункту 1.1. якого, у порядку та на умовах, визначених договором, Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" та іншими чинними нормативно-правовими актами України, перевізник за власний рахунок, здійснює перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у міському сполученні, а платник здійснює компенсаційні виплати за проїзд пільгових категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачені Бюджетним кодексом України від 08.07.2010 № 2456-VI, Законом України від 28.12.2014 № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та іншими чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно із умовами договору перевізник, за власний рахунок, здійснює перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у громадському транспорті міського сполучення (на міських автобусних маршрутах № 1 та № 2 автобусами, що мають належний технічний стан) (п.1.2. договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено, що розрахунки за надані послуги між перевізником та платником проводяться відповідно до кількості перевезених пасажирів пільгової категорії громадян згідно з наданими перевізником підтверджуючими документами.

У відповідності з пунктами 2.4.1. та 2.4.2. договору платник зобов'язується: передбачати кошти з державного бюджету міському в необхідних обсягах, які будуть спрямовані на компенсаційні виплати за проїзд пільгових категорій громадян, в межах прийняття місцевого бюджету та затвердження кошторису доходів та видатків; здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення компенсаційних витрат за проїзд пільгових категорій громадян, згідно кошторису доходів та видатків в межах кошторисних призначень, на підставі наданих розрахунків та звітів з підтверджуючими документами.

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна договору визначається відповідно до затверджених бюджетних призначень на один календарний рік та може змінюватись протягом року при уточненні бюджету додатковими угодами до договору.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що платник зобов'язаний після надходження субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансування пільг, протягом п'ять робочих днів перерахувати кошти на рахунок перевізника, на підставі отриманих від нього щомісячних звітів та документів, зазначених у договорі.

У пункті 5.4. договору сторони визначили, що у разі виникнення заборгованості з надання компенсаційних виплат за проїзд пільгових категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, заборгованість сплачується платником по тарифам на перевезення пільгової категорії громадян, що діяли на момент виникнення такої заборгованості.

Вид розрахунків - безготівковий, форма розрахунків - платіжне доручення, валюта - українська гривня (пункт 5.5. договору).

Позивачем у грудні 2014 року було надано послуги з перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у міському сполученні на загальну суму 17180,00грн., що відповідачем не оспорюється та підтверджується копією довідки № 148 від 31.12.2014р. виданої останнім (а.с.16).

Проте, як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідачем порушені зобов'язання за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг позивача за грудень 2014р. у сумі 17 180,00грн., оскільки сплата позивачу даної суми у відповідності до умов договору та відсутність заборгованості відповідачем не доведена належними та допустимими доказами

Так, з наданих відповідачем копій платіжних доручень № 692 від 07.05.2015 на суму 5 645,27 грн., № 849 від 28.05.2015 на суму 4 339,00 грн., № 848 від 28.05.2015 на суму 261,00 грн., № 867 від 04.06.2015 на суму 8 040,00 грн., на які посилається відповідач як на докази сплати заборгованості вартості послуг позивача вбачається, що оплата здійснювалася за 2015р. згідно акту між ДСГП та ПП ОСОБА_1 на підставі дог. № 6/П-2015 від 04.03.2015. Тобто, такі платежі здійснені в рахунок відшкодування заборгованості, яка виникла на підставі договору на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 6/П-2015 від 04.03.2015, а не в рахунок заборгованості за спірним договором.

Погоджується апеляційний суд і з висновком місцевого господарського суду про те, що не може бути належним доказом сплати відповідачем спірної суми заборгованості і Акт звіряння розрахунків від 01.01.2016р., в якому сторони дійшли згоди про відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за автоперевезення, в тому числі за минулі періоди, оскільки зазначений Акт не містить посилань на конкретні платіжні доручення, якими сплачено заборгованість за грудень 2014р., конктерні періоди виникнення заборгованості та її розмір, а також договір, за яким здійснюється погашення заборгованості.

Не знаходять свого підтвердження і доводи скаржника про те, що заборгованість за грудень 2014р. була внесена в зобов'язання за договором на 2015 рік, а заборгованість за 2015р. була стягнута з відповідача рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017року у справі № 904/3123/17, оскільки відповідні умови відсутні у змісті Договору № 6/П-2015 на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян від 04.03.2015р., а рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017року у справі № 904/3123/17 з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за надані позивачем послуги лише в період з 01.07.2015 по 31.12.2015 в сумі 71 616,13грн.

Окрім цього, виходячи з наявних у справі копій довідок відповідача щодо моніторінгу роботи позивача у період грудень 2014 грудень 2015 включно, відповідачем прийнято до оплати кошти у сумі 198 066,00грн., а згідно наявних у справі копій платіжних доручень здійснено на користь позивача оплат на суму 109 269,87грн. та ще 71 616,13грн. стягнуто з відповідача рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017року у справі № 904/3123/17, тобто докази оплати позивачу заборгованості за надані послуги у грудні 2014р. у сумі 17 180,00грн. в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищенаведене та приписи ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у справі та необхідність задоволення позову.

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 15.03.2018р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті скаржником судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2400,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. у справі № 904/9957/17 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 2400,00грн. покласти на Департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 26.09.2018 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Н.В. Пархоменко