ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Справа № 915/444/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

від позивача: не присутній;

від відповідача: не присутній;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фермерського господарства “Перлина Турії”,

44804, вул. Шкільна, 5, с. Селець, Турійський район, Волинська область;

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія-Агро”,

54000, вул. Велика Морська, 143, м. Миколаїв;

про стягнення грошових коштів у сумі 2367275 грн. 99 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство (ФГ) “Перлина Турії” звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Імперія-Агро” про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 2367275 грн. 99 коп., із яких: 2257941 грн. 20 коп. – оплата за товар; 109334 грн. 79 коп. – пеня, з посиланням на порушення відповідачем зобов’язань за укладеним між ними договором від 13.11.2017 № ЗР-17/18Д, з урахуванням специфікацій № 1, №2 та № 3 до цього договору, а саме, зобов’язань щодо своєчасної поставки замовленого ФГ “Перлина Турії” товару, внаслідок чого позивач просить про стягнення з ТОВ “Імперія-Агро” суму попередньої оплати, а також пеню за прострочення поставки товару, в порядку п. 5.2.1 договору. А також позивач просить стягнути грошових коштів на відшкодування судових витрат.

Позивач також просить суд про стягнення з ТОВ “Імперія-Агро” грошових коштів на відшкодування судових витрат.

За такими вимогами ухвалою від 11.06.2018 відкрито провадження в даній справі.

Від відповідача, належним чином повідомленого про час та місце проведення судового засідання, представник не явився.

Ураховуючи викладене, та що ТОВ “Імперія-Агро” не скористалося своїми правами подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Вислухавши представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами укладено договір від 13.11.2017 № ЗР-17/18Д поставки (далі – договір), за умовами якого ТОВ “Імперія-Агро” (постачальник) зобов’язалося передати у власність ФГ “Перлина Турії” (покупця) продукцію виробничо-технічного призначення (товар), асортимент, кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені у специфікаціях – додатках до Договору, які є невід’ємними частинами договору, а покупець – прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, визначених договором (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Оплата товару здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати, із застосуванням положень ч. 2 ст. 524, ст. 533 ЦК України, у гривнях з визначенням еквіваленту курсу долару США до гривні, встановленого на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору або специфікації, якщо інші умови не зазначені у специфікаціях та/або інших додаткових угодах до договору (п.п. 3.2-3.3 договору).

Товар поставляється на умовах, визначених у специфікаціях до договору (п. 4.1 договору).

Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: по кількості (одиниць виміру) – відповідно кількості (одиниць виміру), вказаної у накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості – відповідно до якості, вказаної в сертифікаті якості підприємства-виробника. При цьому фактичним вантажоодержувачем товару може бути як покупець, так і вказані ним треті особи, які не є сторонами договору і діють на підставі довіреності (п.п. 4.11-4.12 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але продовжує залишатися чинним до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором (п. 10.1 договору).

Сторонами погоджено поставку товарів у специфікаціях до договору (а.с. 18-20):

1) у специфікації від 13.11.2017 № 1 на загальну суму 1880000 грн. 00 коп. на умовах: здійснення 100% попередньої оплати до 14.11.2017, а постачальник – поставити замовлений покупцем товар до 09 березні 2018;

2) у специфікації від 21.03.2018 № 2 на загальну суму 1503114 грн. 00 коп. за умови здійснення 100 % попередньої оплати до 28.03.2018 та з кінцевим строком поставки товару до 02.04.2018;

3) у специфікації від 21.03.2018 № 3 на загальну суму 1014016 грн. 00 коп. за умови здійснення 100 % попередньої оплати до 28.03.2018 та з кінцевим строком поставки товару до 27.03.2018.

На виконання умов договору ФГ “Перлина Турії”, здійснило попередню оплату у розмірі 3583114 грн. в погоджені у специфікаціях строки, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.11.2017 № 2421, від 16.11.2017 №2427, від 16.11.2017 № 2428, від 17.11.2017 № 2436, від 27.03.2018 № 663, від 27.03.2018 № 664, від 30.03.2018 № 715, від 30.03.2018 № 721 та від 02.04.2018 № 726 (а.с. 21-29).

ТОВ “Імперія-Агро” зобов’язання щодо поставки товару виконані частково на загальну суму 1325172 грн. 80 коп., а саме, здійснено поставку замовленого і попередньо оплаченого товару: за видатковою накладною від 30.03.2018 № 2377 на суму 861944 грн. по специфікації № 2; за видатковою накладною від 30.03.2018 № 2787 на суму 50764 грн. 80 коп. по специфікації № 2; за видатковою накладною від 04.04.2018 № 3317 на суму 211520 грн. 00 коп.; за видатковою накладною від 06.04.2018 № 2924 на суму 200944 грн. 00 коп.

У зв’язку з не поставкою відповідачем в указаний у специфікації № 1 строк узгодженого і попередньо оплаченого товару вартістю 1880000 грн., ФГ “Перлина Турії” направлено ТОВ “Імперія-Агро” лист претензію від 04.04.2018 № 88 про повернення попередньої оплати у спірній сумі, але й зазначену вимогу відповідачем залишено без реагування та виконання.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Сторонами у договорі не встановлено іншого порядку виконання умов договору поставки, ніж визначено законодавством України, а тому у спірних правовідносинах належить застосовувати загальні положення про купівлю-продаж.

У відповідності до положень цивільного законодавства України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ГК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає обґрунтованою і підлягаючою задоволенню вимогу про стягнення грошових коштів у сумі 2257941 грн. 20 коп. - суми попередньої оплати товару, який відповідачем не поставлено в узгоджені сторонами в договорі строки.

Суд також визнає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача пені. Такі вимоги ґрунтуються на положеннях законодавства та умовах укладеного сторонами договору.

Господарським законодавством визначено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Сторонами погоджено, що за прострочення поставки товару більше ніж на 10 днів, постачальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, якщо таке порушення не є наслідком впливу незалежних від постачальника обставин (п. 5.2.1 договору).

Позивачем доведено, що ТОВ “Імперія-Агро” допущено прострочення поставки попередньо оплаченого товару

за специфікацією № 1:

1) з кінцевим строком поставки до 09.03.2018 - вартістю 1880000 грн. за період 19.03.2017-14.05.2018;

2) з кінцевим строком поставки до 02.04.2018 - вартістю 377941 грн. 20 коп. за період 12.04.2018-14.05.2018;

за специфікаціями №№ 2,3 з кінцевим строком поставки до 02.04.2018 вартістю 377941 грн. 20 коп. за період 12.04.2018-14.05.2018.

Ураховуючи, що ТОВ “Імперія-Агро” прострочено поставки товару за специфікаціями 1, 2, 3 більше ніж на 10 днів, суд визнає обґрунтованим нарахування ФГ “Перлина Турії” пені на вищевказані суми товарів за періоди прострочень їх поставки, і вважає правильними подані позивачем розрахунки сум пені: за період 19.03.2017-14.05.2018 – в сумі 98069 грн. 04 коп., за період 12.04.2018-14.05.2018 – в сумі 11265 грн. 75 коп., за період 12.04.2018-14.05.2018 – в сумі 5632 грн. 80 коп., а всього в сумі 109334 грн. 79 коп. Ця сума пені підлягає стягненню з відповідача.

Отже, позов ФГ “Перлина Турії” підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що витрати ФГ “Перлина Турії” на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 35509 грн. 14 коп., згідно з платіжним дорученням від 15.05.2018 № 3777, належить відшкодувати за рахунок відповідача на підставі господарського процесуального законодавства, яким передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, – на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов фермерського господарства “Перлина Турії” задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія-Агро”, вул. Велика Морська, 143, м. Миколаїв, 54000, ідентифікаційний код 35472893, на користь фермерського господарства “Перлина Турії”, 44804, вул. Шкільна, 5, с. Селець, Турійський район, Волинська область, ідентифікаційний код 349187244, грошові кошти у загальній сумі 2367275 (два мільйона триста шістдесят сім тисяч двісті сімдесят п’ять) грн. 99 коп., із яких: 2257941 (два мільйона двісті п’ятдесят сім тисяч дев’ятсот сорок один) грн. 20 коп. – попередня оплата товару; 109334 (сто дев’ять тисяч триста тридцять чотири) грн. 79 коп. – пеня; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 35509 (тридцять п’ять тисяч п’ятсот дев’ять) грн. 14коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 02.10.2018.

Суддя С.М.Коваль.