Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/585/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

секретар судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 04.01.2018;

від відповідача-1: ОСОБА_2 - довіреність від 20.07.2018;

від відповідача-2: ОСОБА_3 - довіреність від 07.09.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "ВВ ОСОБА_3" (с. Поромівка Хорошівський район

Житомирська область)

до 1) Новоборівської селищної ради (смт. Нова Борова Хорошівський район

Житомирська область)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" (с. Дашинка

Хорошівський район Житомирська область)

про визнання недійсним договору на управління спадщиною

Приватне підприємство "ВВ ОСОБА_3" звернулося до суду з позовом до Новоборівської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" про визнання недійсним договору на управління спадщиною №0615-65 від 10.06.2015, укладеного між Фасівською сільською радою та ТОВ "Полісся-Інвест" на передачу земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0153, площею 2,5591. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 09.07.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2018. Ухвалою суду від 30.07.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 04.09.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2018. В судовому засіданні 17.09.2018 оголошувалась перерва до 19.09.2018.

В судовому засіданні 19.09.2018 представник позивача подала письмову заяву про виправлення описки, допущеної в описовій та прохальній частинах позовної заяви щодо кадастрового номеру спірної земельної ділянки, відповідно до якої просить замість зазначеного в описовій та прохальній частинах позову кадастрового номеру :06:001:0153 вважати правильним кадастровий номер :06:001:0153. З врахуванням положень ст.169 ГПК України, судом прийнято дану заяву до розгляду.

Також представником позивача подано письмове клопотання про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з врахуванням заяви від 19.09.2018.

Представник відповідача-1 (Новоборівської селищної ради) в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (а.с.31-32). Вважає, що при укладенні спірного договору на управління спадщиною Фасівською сільською радою було дотримано вимоги, передбачені ст.1285 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для визнання договору недійсним. При цьому вказує, що саме державний реєстратор при перевірці відомостей з Державного земельного кадастру мав здійснити перевірку наявності іншого речового права на земельну ділянку та відмовити в реєстрації речового права на управління спадщиною. Тому саме державним реєстратором порушені права позивача при здійсненні державної реєстрації іншого речового права на підставі договору управління спадщиною.

Представник відповідача-2 (ТОВ "Полісся-Інвест") в судовому засіданні проти позову заперечив. 19.09.2018 подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору оренди та скасування рішення. Ухвалою суду від 19.09.2018 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику в зв'язку з пропуском визначеного законом строку для його подання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2008 року між ОСОБА_4 Андрієвичем (орендодавець) та Приватним підприємством "ВВ ОСОБА_3" (орендар) було укладено договір оренди землі (а.с.12-13), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адмінмежах Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (п.1 договору).

В оренду передається земельна ділянка площею 2,5591 га (п.2 договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9302,00грн. (п.5 договору).

Договір укладено на 10 (десять) років. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення надсилається рекомендованим листом з повідомленням (п.8 договору).

Вказаний договір зареєстрований у Володарсько-Волинському реєстраційному відділі Житомирської РФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.05.2008 за №28.

На виконання умов даного договору між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.14).

Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,5591 га, що розташована на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №425724 (а.с.15).

10.06.2015 між Фасівською сільською радою, правонаступником якої є Новоборівська селищна рада (установник управління/відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" (управитель/відповідач-2) укладено договір №0615-65 на управління спадщиною на підставі ст.1285 ЦК України з метою утримання (догляду) та збереження спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4, який проживав на території Фасівської сільської ради (а.с.45).

Відповідно до п.1.1 договору установник управління передає, а управитель приймає в управління майно, яке потребує догляду, (далі - Майно), що вказане в п.1.2 Договору, а саме: земельну ділянку за адресою: Фасівська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :06:001:0153. Загальна площа 2.5591 га. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24888,69грн. На земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна, а також інші інфраструктури.

Згідно п.2.1 договору управитель зобов'язаний здійснювати управління зазначеним майном в інтересах спадкоємців померлого.

Передача майна в управління не тягне за собою переходу права власності на нього управителя (п.2.2 договору).

Відповідно до п.4.1 договору строк дії договору встановлений до настання однієї з таких подій, що зумовлюють припинення дії цього договору відносно певної земельної ділянки: або прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки спадкоємцем (спадкоємцями) померлого власника або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою, але не раніше закінчення сільськогосподарського року.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує, що укладення оскаржуваного договору відбулося всупереч положенням земельного та цивільного законодавства щодо договорів на управління спадщиною, зокрема ч.1 ст.1285 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, а тому повинен бути визнаний судом недійсним. Зокрема, вказує, що предметом договору управління спадщиною є користування земельною ділянкою, яка вже перебувала в оренді у позивача (ПП "ВВ ОСОБА_3") на підставі договору оренди землі від 27.03.2008, що був укладений між ОСОБА_4 (орендодавець) та ПП "ВВ ОСОБА_3" (орендар) та на момент укладення оскаржуваного договору не припинив свою дію. Термін дії договору до 27.03.2018 року.

Відповідач-1, заперечуючи проти позову, вказує, що саме державний реєстратор при перевірці відомостей з Державного земельного кадастру мав здійснити перевірку наявності іншого речового права на земельну ділянку та відмовити в реєстрації речового права на управління спадщиною. Тому саме державним реєстратором порушені права позивача при здійсненні державної реєстрації іншого речового права на підставі договору управління спадщиною. Натомість, Фасівська сільська рада не мала доступу до Державного земельного кадастру та чинним законодавством не передбачались вимоги щодо перевірки інших прав на земельну ділянку при укладенні договору на управління спадщиною.

Відповідач-2, заперечуючи проти позову, в письмовому поясненні зазначив про безпідставність посилання позивача на порушення при укладенні оскаржуваного договору вимог ст.19 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній з 19.10.2016, так як договір укладений 10.06.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи (ч.5 ст.93 ЗК України).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч.6 ст.93 ЗК України).

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ст.31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- ліквідації юридичної особи - орендаря.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналогічні положення містяться і в договорі оренди землі від 27.03.2008, укладеному між ОСОБА_4 та позивачем.

Так, відповідно до п.35 договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Зокрема, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.37 договору).

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.38 договору).

Таким чином, смерть фізичної особи-орендодавця не є підставою для припинення договору.

Судом встановлено, що договір №0615-65 на управління спадщиною від 10.06.2015 укладено в період дії договору оренди від 27.03.2008, укладеного між позивачем та ОСОБА_4

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1285 Цивільного кодексу України якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки.

При цьому орган місцевого самоврядування при вчиненні дій, спрямованих на охорону спадкового майна повинен керуватися тими ж положеннями, що й нотаріус, а саме, Порядком вчинення нотаріальних дій, який затверджено наказом Міністра юстиції України №296/5 від 22.02.2012.

Згідно п. 9.1 глави 9 Порядку вказано, що якщо під час вжиття заходів щодо охорони спадкового майна з'ясується, що у складі спадщини є майно, що потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних та юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту на підставі заяви заінтересованої особи укладає договір на управління спадщиною з цією особою.

Відповідно до п.9.3 та п. 9.4 глави 9 Порядку інформація про укладення договору на управління спадщиною заноситься до Книги обліку договорів на управління спадщиною. При укладанні зазначеного договору нотаріус зобов'язаний пересвідчитись у тому, що це майно було власністю спадкодавця на момент відкриття спадщини, про що зазначається в тексті договору з посиланням на реквізити відповідного документа.

Судом встановлено, що у договорі на управління спадщиною не виконано передумов, передбачених п.9.3 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, оскільки відсутній акт опису спадкового майна, відсутня інформація про дату смерті власника земельної ділянки, інформація про заведення спадкової справи після смерті власника земельної ділянки. Пакет документів, на підставі яких укладався спірний договір на управляння спадщиною, відповідачами не наданий.

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вищенаведене свідчить про наявність достатніх підстав для визнання судом договору на управління спадщиною від 10.06.2015 №0615-65 недійсним внаслідок його невідповідності вказаним актам цивільного та земельного законодавства і порушення цивільних прав позивача як землекористувача.

За правилами ст.129 ГПК витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір на управління спадщиною №0615-65 від 10.06.2015, укладений між Фасівською сільською радою (правонаступник Новоборівська селищна рада) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" на передачу земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0153 площею 2,5591га.

3. Стягнути з Новоборівської селищної ради (12114, Житомирська область, смт.Нова Борова, вул. Незалежності, 9а, )

- на користь Приватного підприємства "ВВ ОСОБА_3" (12132, Житомирська область, Хорошівський район, с. Поромівка, вул. Зарічна, 1, ) - 881,00грн. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" (12124, Житомирська область, Хорошівський район, с. Дашинка, )

- на користь Приватного підприємства "ВВ ОСОБА_3" (12132, Житомирська область, Хорошівський район, с. Поромівка, вул. Зарічна, 1, ) - 881,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.09.18

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

3, 4 - відповідачам (рек. з повід.)