РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2018Справа №910/8160/18

За позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
простягнення 15 165,46 грн.
Суддя Бойко Р.В.

секретар судового засідання Баринова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Бондарюк М.П.

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2018 року Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" про стягнення 15 165,46 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_1, було пошкоджено колесо відбійну огорожу Південного мостового переходу, яка знаходиться на балансі позивача на праві господарського відання. Позивач вказує, що ним було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженої колесо відбійної огорожі, у зв'язку з чим Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" понесло збитки у розмірі

15 165,46 грн. (вартість ремонту), обов'язок з відшкодування яких, на думку позивача, наявний у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування", як страховика цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_1 за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) №АК/6501145.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2018 відкрито провадження у справі №910/8160/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; судове засідання призначено на 19.07.2018.

05.07.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про передачу справи за територіальною підсудністю. Вказана заява мотивована тим, що місцезнаходженням відповідача є: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 21, в той час як позивач фактично оскаржує рішення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" про відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому останній просить суд передати справу до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю (до господарського суду Дніпропетровської області); судове засідання відкладено на 23.08.2018.

06.08.2018 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що саме водій ОСОБА_1 завдав шкоду майну, яке знаходиться на балансі позивача; позивач не надав відповідачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

10.08.2018 до господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідно до схеми ДТП вбачається пошкодження колесо відбійного огородження, а повідомлення про настання ДТП повинен подавати водій транспортного засобу, а не особа, яка має право на отримання страхового відшкодування.

21.08.2018 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказував, що не погоджується щодо задоволення позовних вимог з підстав, аналогічним які викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що фіксація працівником поліції довжини колесо відбійної огорожі є наслідком виконання ним своїх обов'язків з правильного заповнення схеми ДТП, в той час як постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 09.02.2018 у справі №752/1061/18 не містить вказівки на пошкодження ОСОБА_1 колесо відбійної огорожі та відповідно останнього не визнано винним у заподіянні такої шкоди.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2018 задоволено клопотання позивача про відкладення судового засідання та відкладено розгляд справи на 11.09.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у зв'язку з неявкою представника відповідач та третьої особи відкладено судове засідання на 27.09.2018.

21.09.2018 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 27.09.2018 за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 27.09.2018 надав усні пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 27.09.2018 не з'явився, подав до суду клопотання про розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи у судове засідання 27.09.2018 не з'явилась, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою проживання, встановленою у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №752/1061/18 (02140, АДРЕСА_1) та адресою, вказаною у довідці №141277 про дорожньо-транспортну пригоду (37250, Полтавська обл., Лохвицький р-н, с. Венслави, вул. Молодіжна, буд. 27), що підтверджується відповідними довідками про повернення поштового відправлення та поштовими конвертами, в яких ухвала суду про призначення судового засідання на 27.09.2018 була направлена третій особі.

В судовому засіданні 27.09.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2018 близько 23:50 год. на Південному мосту в напрямку правого берега міста Києва ОСОБА_1, керуючи у стані алкогольного сп'яніння автомобілем Субару, державний номер НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Деу, державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Наведені обставини підтверджуються довідкою Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду №141277 та постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №752/1061/18, яка набрала законної сили 20.02.2018.

Вказаною постановою Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Субару, державний номер НОМЕР_1, станом на дату ДТП (04.01.2018) була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дім страхування" на підставі полісу №АК/6501145 (відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті МТСБУ), та вказані обставини не заперечувались відповідачем при розгляді справи.

Позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування (вих. №053/282/01-11/806 від 03.04.2018), в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 15 165,46 грн.

Відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування (відповідно до листа від 18.04.2018, копія якого долучена позивачем до позовної заяви) у зв'язку з тим, що позивачем не було забезпечено можливості проведення представником відповідача огляду пошкодженої дорожньої споруди, не виконано обов'язку щодо збереження пошкоджених дорожніх споруд у такому стані, в якому вони знаходились після ДТП, до тих пір, поки їх не огляне представник відповідача (страховика); пошкоджене майно вже відновлено позивачем.

З огляду на відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування за полісом №АК/6501145 у розмірі 15 165,46 грн., звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Субару, державний номер НОМЕР_1, якого визнано винним у вчиненні ДТП, яка сталась 04.01.2018, на момент вчинення ДТП була застрахована відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дім страхування".

Як вбачається зі схеми місця ДТП (додаток до протоколу про адміністративне правопорушення), долученої позивачем до позовної заяви, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено колесо відбійну огорожу Південного мосту.

Суд не погоджується з твердженнями Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №752/1061/18 спростовується факт пошкодження спірного майна позивача внаслідок ДТП, яка мала місце 04.01.2018, так як судом про це не зазначено у змісті постанови, з огляду на наступне.

По-перше, обставини завдання шкоди колесо відбійній огорожі Південного мосту не входили до кола питань, які місцевий загальний суд зобов'язаний був встановлювати (досліджувати) для встановлення обставин порушення третьою особою п.п. 2.9, 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

По-друге, незазначення у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 09.02.2018 у справі №752/1061/18 про завдання колесо відбійній огорожі Південного мосту шкоди не є встановленням преюдиціного факту відсутності факту/події в розумінні законодавства, оскільки судом взагалі не досліджувалось дане питання, а відтак суд в межах розгляду справи №910/8160/18 не позбавлений можливості дослідити дані обставини та надати їм правову оцінку.

По-третє, станом на 18.04.2018 (дата складення листа-відповіді на звернення позивача про виплату страхового відшкодування) відповідачем не заперечувались ні обставини завдання внаслідок спірної ДТП шкоди колесо відбійній огорожі Південного мосту, ні обставини вини третьої особи у настанні спірної ДТП, ні факт завдання шкоди позивачу.

Частиною 1 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Стаття 255 цього Кодексу передбачає компетенцію органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складення протоколу про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, компетентним органом було зафіксовано у схемі місця ДТП, який є Додатком №7 до протоколу про адміністративне правопорушення серії БО №105511, завдання внаслідок настання 04.01.2018 спірної ДТП пошкоджень колесо відбійній огорожі Південного мосту.

При цьому, заперечення відповідача щодо недоведеності завдання шкоди колесо відбійній огорожі Південного мосту внаслідок спірної ДТП містять формальний характер та не підтверджені жодними доказами.

Відтак, суд вважає, що заперечення відповідача з приводу пошкодження спірного майна внаслідок настання спірної ДТП є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі складеними самим відповідачем документами.

З огляду на наведене та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що 04.01.2018 ОСОБА_1, рухаючись по Південному мосту в напрямку правого берега міста Києва та керуючи у стані алкогольного сп'яніння автомобілем Субару, державний номер НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем Деу, державний номер НОМЕР_2, та колесо відбійну огорожу Південного мосту, що призвело до пошкодження транспортних засобів та колесо відбійної огорожі Південного мосту.

За таких обставин, спірна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано пошкодження колесо відбійній огорожі Південного мосту, настала з вини ОСОБА_1.

Відповідно до Переліку основних засобів, які закріплюються за Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (копія долучена позивачем до позовної заяви), позивачу на праві господарського відання було передано Південний мостовий перехід 3-го пускового комплексу.

Як вбачається з Акту №1-28 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року від 09.01.2018, фактична вартість відновлювального ремонту колесо відбійної огорожі Південного мосту становить 15 165,46 грн.

Статтею 133 Господарського кодексу України встановлено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Згідно п. 1 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

За приписами п. 3 ст. 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Відтак, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди майну позивача було завдано шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 та ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб - є джерелом підвищеної небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, яка під час експлуатації джерела підвищеної небезпеки, завдала шкоду позивачу, є особою, відповідальною у повному обсязі за шкоду, завдану внаслідок пошкодження колесо відбійної огорожі Південного мосту.

Оскільки станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована відповідачем згідно полісу №АК/6501145, а доказів настання обставин, з якими положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" пов'язують звільнення страховика від обов'язку здійснювати страхове відшкодування, матеріали справи не містять, то суд приходить до висновку про неправомірність покладення обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі.

Наведене кореспондується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Субару, державний номер НОМЕР_1, майну, що знаходились на праві господарського відання у Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", покладається на відповідача.

Як встановлено судом, відповідно до Акту №1-28 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року від 09.01.2018, фактична вартість відновлювального ремонту колесовідбійної огорожі Південного мосту становить 15 165,46 грн.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Як встановлено судом, позивач у строки, встановлені у ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування (вих. № 053/282/01-11/806 від 03.04.2018), в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 15 165,46 грн.

Відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування (відповідно до листа від 18.04.2018, копія якого долучена позивачем до позовної заяви) у зв'язку з тим, що позивачем не було забезпечено можливості проведення представником відповідача огляду пошкодженої дорожньої споруди, не виконано обов'язку щодо збереження пошкоджених дорожніх споруд у такому стані, в якому вони знаходились після ДТП, до тих пір, поки їх не огляне представник відповідача (страховика); пошкоджене майно вже відновлено позивачем.

У відповідності до п. 331.1 ст. 331 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

В матеріалах справи відсутні докази проведення розслідування щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування та направлення свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідачем також не надано доказів того, що страховик позбавлений можливості встановити обставини страхової події, причини її настання та розмір завданих позивачу збитків.

Також, відповідач посилався на приписи ст. 33.3 Закону згідно якої, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Вказані твердження відповідача судом оцінюються критично з огляду на наступне.

По-перше, наведена норма Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" стосується збереження конкретно визначеного виду майна - транспортного засобу, в той час як у даному випадку пошкоджено було елементи дорожніх огороджень.

По-друге, у відповідності до п. 4.4.4 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху "Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди - вимоги до експлуатаційного стану", пошкоджені елементи дорожніх огороджень підлягають відновленню або заміні протягом 5 діб з моменту виявлення дефектів.

Відповідно до п. 7.14 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 р. №54 "Про затвердження Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів", пошкоджені елементи транспортних і пішохідних огорож замінюються новими.

З огляду на наведене, судом відхиляються твердження відповідача про відсутність у нього обов'язку з виплати страхового відшкодування з підстав незбереження позивачем майна (елементи дорожніх огороджень) в такому стані, в якому воно було після ДТП, оскільки на позивача покладено обов'язок відновлювати або замінювати пошкоджені елементи дорожніх огороджень протягом 5 діб з моменту виявлення дефектів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №910/4790/17, в межах якої розглядався тотожний спір.

Також, судом відхиляються доводи відповідача про невиконання позивачем обов'язку з повідомлення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомостей про місцезнаходження пошкодженого майна, контактного телефону та адреси, оскільки положення ст. 33.1.4. Закону саме на водія транспортного засобу, причетного до ДТП, покладено обов'язок вчасно інформувати страховика про настання події, що може бути страховим випадком.

До того ж, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача, що розмір страхового відшкодування повинен бути зменшений на значення коефіцієнта фізичного зносу, так як законодавством, зокрема статтею 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено, що розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

В той час, як обов'язковість урахування коефіцієнта фізичного зносу під час розрахунку розміру витрат, які підлягають відшкодуванню, передбачена нормою ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою врегульовано порядок розрахунку страхового відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Водночас, відповідачем не доведено необгрунтованість розміру витрат, понесених позивачем на відновлювальний ремонт колесо відбійної огорожі Південного мосту.

За таких обставин, наявність обов'язку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" здійснити виплату страхового відшкодування за Полісом №АК/6501145 у розмірі 15 165,46 грн. підтверджується обставинами, встановленими судом, зокрема, фактом завдання страхувальником відповідача шкоди та настання у зв'язку з цим страхового випадку, та подання страховику особою, яка має право на отримання страхового відшкодування (позивачем) усіх документів, які передбачені ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Враховуючи, що відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на користь позивача з підстав, які визнаються судом необґрунтованими, суд дійшов висновку про задоволення позову Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" про стягнення страхового відшкодування за Полісом №АК/6501145 у розмірі 15 165,46 грн.

Щодо інших доводів відповідача, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) "Пронін проти України" зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв'язку з задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 21; ідентифікаційний код: 21870998) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, буд. 2; ідентифікаційний код: 03359018) страхове відшкодування у розмірі 15 165 (п'ятнадцять тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 46 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 03.10.2018.

Суддя Р.В. Бойко