ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/897/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1- по довіреності,

від відповідача не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - ПОСТАЧАННЯ" (вул. Приморська, 47/1, ОСОБА_1, Одеська область, 65026) до Комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Московська, 32, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600) про стягнення 131668,9 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального закладу "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", в якому просить господарський суд: про стягнення 131668,9 грн., з яких 125455,82грн. - основна заборгованості, 4767,65грн. - пеня, 771,24грн. - 3% річних, 684,19грн. - індекс інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання умов договору на постачання природного газу №004352 Т (2017).

Ухвалою суду від 21.05.2018року відкрито провадження провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

22 червня 2018 р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" надійшло клопотання про заміну неналежного та залучення належного відповідача.

25 червня 2018 р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" надійшла заява про залишення без розгляду клопотання про заміну неналежного відповідача.

25 червня 2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" була подана заява (вх.ГСОО№12753/18 ) у якій позивач повідомляє, що відповідно до рішення Біляївської районної ради від 22.02.2018 року №16/405-VII "Про реорганізацію "Біляївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги", шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство Біляївської районної ради "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" була здійснена реорганізація юридичної особи відповідача, крім того у заяві позивач просить замінити відповідача його правонаступником та стягнути суму основної заборгованості, пеню, 3% річних, інфляційне збільшення боргу та судові витрати.

Ухвалою суду від 09.07.2018року суд дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Крім того, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" про заміну учасника справи правонаступником по справі №916/897/18 - задоволено. Замінено відповідача по справі №916/897/18 комунальний заклад "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Московська, 32, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600) на його правонаступника - Комунальне некомерційне підприємство Біляївської районної ради "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Московська, 32, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600)

Ухвалою суду від 05.09.2018року, закрито підготовче провадження у справі № 916/897/18 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" до відповідача: Комунальний заклад "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення 131668,9 грн. та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "19" вересня 2018 р. о 16:00.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Заклад у письмовому відзиві на позовну заяву проти її задоволення заперечив, оскільки станом на 31.03.2018 р. заборгованість за спожитий газ у відповідача відсутня. При цьому Заклад повідомив суд про існування ще одного договору, а саме від 19.04.2018 р., на виконання якого також здійснювались поставки газу в період з лютого 2017 р. по березень 2018 р.

Позивач у відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях не погодився з твердженнями відповідача щодо неіснування боргу, зазначивши, що всього природного газу поставлено на 1073934,93 грн., у той час як оплачено 948489,11 грн.

У судовому засіданні 19.09.2018р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

28.02.2017 р. між ТОВ ,,Одесагаз-Постачання (Постачальник) та Закладом (Споживач) укладено договір № 004352 Т (2017) (Договір), згідно якого Постачальник постачає Споживачеві природний газ в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.4. Постачальник зобовязується передати природний газ на пункти споживання, обладнані вузлами обліку та розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне (відповідно до умов Договору - Дачненська лікарня); Одеська область, Біляївський район, с. Августовка (відповідно до умов Договору Августівська амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. Котовка (відповідно до умов Договору - Котовський ФАП); Одеська область, Біляївський район, с. Маринівка (відповідно до умов Договору - Маринівська амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. X. Балка (відповідно до умов Договору -ОСОБА_2 амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. Маяки (відповідно до умов Договору - Маяцька амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. Яськи (відповідно до умов Договору - Яськівська амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. Градениці (відповідно до умов Договору - Граденицька амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське (відповідно до умов Договору Нерубайська амбулаторія); Одеська область, Біляївський район, с. В. Балка (відповідно до умов Договору - ОСОБА_3 ФАП); Одеська область, Біляївський район, с. Протопопівка (відповідно до умов Договору - Протопопівський ФАП); Одеська область, Біляївський район, с. Н. Еметівка (відповідно до умов Договору -ОСОБА_4 ФАП).

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних кожного комерційного вузла обліку, вказаного в п.2.4 Договору (п.3.6 Договору).

Акти прийому-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.3.9 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється Постачальником та оприлюднюється ним на своєму сайті (п.5.1 Договору).

Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу і орієнтовно складає 687838,79 грн. (п.5.4 Договору).

У разі оплати замовлених обсягів газу до початку місяця поставки, Споживач зобовязується сплатити вартість запланованого обсягу природного газу (номінації) не пізніше ніж за 5 (пять) діб до початку розрахункового періоду. Оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів на підставі рахунка/рахунку-фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний рахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунка-фактури та акту приймання-передачі природного газу (п.5.5.1 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на строк до 31.12.2017 р., а в частині оплат за надані послуги до їх повного здійснення (п.12.1 Договору).

Сторони домовились, що Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2017 р., згідно ч.3 ст. 631 ЦК України (п.12.2 Договору).

Додатковою угодою від 18.12.2017 р. № 1 сторони внесли зміни до п.12.1 Договору, виклавши його в наступній редакції: ,,Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на строк до 31.03.2018 р., а в частині оплат за надані послуги до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 29.01.2018 р. № 2 сторонами визначено ціну Договору в розмірі 137567,76 грн.

Як зазначено Постачальником та не спростовано Споживачем, зрозумівши, що обумовленої в Договорі суми не вистачить для оплати природного газу, який буде спожитий у 2017 р. та перших місяцях 2018 р., сторони уклали договір від 19.04.2017 р. на суму 102568,80 грн. (Договір-2), додаткові угоди від 18.12.2017 р. № 1 та від 29.01.2018 р. № 2 до нього, якими відповідно встановили строк його дії до 31.03.2018 р. та збільшили ціну Договору-2 на 20513,76 грн.

Договір та Договір-2 мають: однаковий субєктний склад; однаковий період постачання природного газу з лютого 2017 р. по березень 2018 р.; однакові пункти споживання, по яким складалися одні акти приймання-передачі природного газу за відповідний місяць; однакові періоди здійснення остаточного розрахунку за спожитий природний газ.

За таких обставин, Постачальником цілком правомірно обєднано обсяги поставленого газу та проведені оплати за обома угодами в один розрахунок.

На виконання умов Договору ТОВ ,,Одесагаз-Постачання у період з лютого 2017 р. по березень 2018 р. поставило до пунктів споживання Закладу природний газ на загальну суму 1073934,93 грн., а саме: у лютому 2017 р. 19567 м3 на загальну суму 205023 грн.; у березні 2017 р. - 10 543 м3 на загальну суму 106 626,79 грн.; у квітні 2017 р. - 7 335 м3 на загальну суму 60 886,34 грн.; у травні 2017 р. - 1 687 м3 на загальну суму 14 701,02 грн.; у червні 2017 р. - 22 м на загальну-суму 177,32 грн.; у липні 2017 р. - 21 м на загальну суму 177,30грн.; у серпні 2017 р. - 20 м на загальну суму 168,85 грн.; у вересні 2017 р. - 34 м3 на загальну суму 304,20 грн.; у жовтні 2017 р. - 636 м3 на загальну суму 6 011,68 грн.; у листопаді 2017 р. - 7868 м3 на загальну суму 79 000,22 грн.; у грудні 2017 р. - 15 392 м3 на загальну суму 159 349,68 грн.; у січні 2018 р. - 10 852 м3 на загальну суму 121 177,99 грн.; у лютому 2018 р. - 16 121 м3 на загальну суму 170 496,02 грн.; у березні 2018 р. - 16 068 м3 на загальну суму 149 834,42 грн..

Факт поставки товару підтверджується підписаними контрагентами та скріпленими їх печатками актами прийому-передачі природного газу.

З метою оплати вартості поставленого природного газу Споживачем перераховано Постачальнику грошові кошти у розмірі 948489,11 грн., про що свідчать банківські виписки та наявні у справі платіжні доручення.

Отже, заборгованість Відповідача за отриманий природний газ з лютого 2017 р. по березень 2018 р. склала 125445,82грн.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем Відповідачу нараховано 3% річних у сумі 771,24 грн. та 684,19рн. інфляційного збільшення боргу

Пп. 8.2.1. пп. 8.2. п. 8 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, відповідно до п. 8.2.1 пп. 8.2. п. 8 Договору Відповідачеві нарахована пеня у розмірі 4 767,65 грн.

Відповідач своїми діями порушив права та законні інтереси ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» то позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 131668,9 грн., з яких 125455,82грн. - основна заборгованості, 4767,65грн. - пеня, 771,24грн. - 3% річних, 684,19грн. - індекс інфляції. Крім того, позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1975,03грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, судом встановлено наявність надання позивачем послуг на постачання природного газу з лютого 2017 р. по березень 2018 р. в розмірі 125445,82грн., у звязку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги постачання природного газу підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 771,24грн., індексу інфляції у розмірі 684,19грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 771,24грн., індексу інфляції у розмірі 684,19грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне та не в повному обсязі виконання зобовязань щодо оплати за природний газ в розмірі 4767,65грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пп. 8.2.1. пп. 8.2. п. 8 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені за прострочку виконання зобовязання у розмірі 4767,65 грн. вважає його обґрунтованим та таким що відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього заборгованості за спожитий газ не доведені наявними у справі доказами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву надає належним чином завірені копії платіжних доручень, що підтверджують факт оплати за поставлений природний газ: №11 на загальну суму - 205 023,10 грн. від 07.03.2017 р.; №47 на загальну суму - 31 886,43 грн. від 31.03.2017 р.; №48 на загальну суму - 99 314,16 грн. від 31.03.2017 р.; №214 на загальну суму - 51 368,18 грн. від 28.08.2017 р.; №256 на загальну суму - 168,85 грн. від 19.09.2017 р.; №292 загальну суму - 44 983,59 грн. від 12.10.2017 р.; №293 на загальну суму - 304,20 грн. від 12.10.2017 р.; №341 на загальну суму - 64 648,11 грн. ^від 06.11.2017 р.; №402 на загальну суму - 151 894,76 грн. від 05.12.2017 р.; №486 на загальну суму - 38 247,41 грн. від 26.12.2017 р.; №66 на загальну суму - 102 568,80 грн. від 26.12.2017 р.; №113 на загальну суму - 32 939,10 грн. від 06.03.2018 р.; №133 на загальну суму - 101 426,18 грн. від 06.03.2018 р.; №172 на загальну суму - 3 202,48 грн. від 20.03.2018 р.; №5 на загальну суму - 20 513,76 грн. від 20.03.2018 р.;

Виконуючи вимоги розділу V Договору, Відповідачем дійсно були сплачені грошові кошти, в загальному розмірі 948 489,11 грн,. шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується банківською випискою та копіями платіжних доручень, були наведені Відповідачем в додатках до відзиву.

Таким чином, різниця між сумою поставленого Позивачем природного газу (на загальну суму-,- 1 073 934,93 грн.) та фактично сплаченою сумою, що надійшла від Відповідача в якості оплат за спожитий природний газ (948 489,11 грн.) складає -125 445,82 грн. (саме така сума грошових коштів встановлена Позивачем в позовних вимогах щодо стягнення основної заборгованості).

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати боргу, пені, 3%річних та індексу інфляції до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" до Комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення 131668,9 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради "Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Московська, 32, Біляївка, Біляївський район, Одеська область, 67600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, ) 125 445 (сто двадцять пять тисяч чотириста сорок пять ) грн. 82 коп. сума основного боргу, пеню у розмірі 4767 (чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 771 (сімсот сімдесят сім) грн. 24 коп., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 684 (шістсот вісімдесят чотири) грн. 19 коп. та 1975 (одна тисяча девятсот сімдесят пять ) грн. 03коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 27 вересня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов