КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Справа№ 910/19702/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Станіка С.Р.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Камінська Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 25.09.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан"

на рішення Господарського суду міста Києвавід 12.12.2017 (повне

рішення складено 19.12.2017)

у справі №910/19702/17(суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім

"Весма"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан"

про стягнення 62 810,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Весма" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" про стягнення 62 810,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань з оплати товару, поставленого позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 12-016 від 05.01.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №910/19702/17 позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Проскан" 12.01.2018 (згідно штампу вхідної кореспонденції) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №910/19702/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт, наголосив що судом першої інстанції не встановлено обставину щодо виконання позивачем передбаченого пунктом 3.2 Договору поставки обов'язку з виставлення відповідачу рахунку на оплату товару, факт прострочення відповідачем оплати виставленого позивачем рахунку на оплату зазначеного у видатковій накладній №15025 від 21.06.2017 товару та наявність вини відповідача у невиконанні або неналежному виконанні умов розрахунків за Договором поставки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакової Г.В., судді: Тарасенко К.В. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" та призначено справу до розгляду на 21.03.2018.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/756/18 від 21.03.2018 р. у зв'язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначений повторний автоматизований розподіл справи №910/19702/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у визначеному складі та призначено справу до розгляду на 17.04.2018.

21.03.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

26.03.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі № 910/19702/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

17.04.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшли письмові пояснення.

14.05.2018 матеріали справи № 910/19702/17 у зв'язку із прийняттям Вищою радою правосуддя 24.04.2018 рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського апеляційного господарського суду передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у визначеному складі та призначено справу до розгляду на 12.06.2018.

07.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 оголошено перерву у справі за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на 19.06.2018.

18.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли додаткові пояснення.

19.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли тезисні письмові пояснення.

19.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "ТД "Весма" на підставі наявних у справі матеріалів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 оголошено перерву у справі за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на 02.07.2018.

27.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У зв'язку з перебуванням 02.07.2018 судді Михальської Ю.Б., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Тищенко А.І., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у визначеному складі та призначено справу до розгляду на 24.07.2018.

23.07.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшли додаткові пояснення.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/1963/18 від 24.07.2018 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді відповідно до підпункту 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/19702/17.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 24.07.2018 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у визначеному складі та призначено справу до розгляду на 11.09.2018.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/2852/18 від 11.09.2018 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді відповідно до підпункту 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/19702/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Станік С.Р., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 відкрито апеляційне провадження за пеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у визначеному складі та призначено справу до розгляду на 25.09.2018.

В судовому засіданні 25.09.2018 представники відповідача, надали пояснення по суті спору, підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 та просили рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі № 910/19702/17 скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання, призначене на 25.09.2018, повноважні представники позивача та відповідача не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Згідно з частиною 1 статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2015 між ТОВ "ТД "Весма" та ТОВ "Проскан" було укладено договір поставки № 12-016.

Відповідно до пункту 1.1 Договору покупець зобов'язується протягом терміну дії цього договору придбати у продавця товар - мастильні матеріали торгівельної марки "MOBIL" для транспортних засобів (далі - товар) в кількості (обсягу) за асортиментом та за ціною у відповідності до умов договору та своєчасно сплачувати за товар на умовах, що визначені цим договором, а продавець зобов'язується своєчасно поставляти товар згідно з замовленнями покупця.

Згідно із пунктом 2.1 Договору оскільки покупець є членом авторизованої мережі "Сканія" в Україні, то ціна на товар для покупця може змінюватися постачальником тільки після узгодження з ТОВ "Сканія Україна". Ціна товару для покупця не може перевищувати ціну аналогічного товару для ТОВ "Сканія Україна".

Пунктом 3.2 Договору визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем на підставі рахунку, що виставляється постачальником, в обумовлені цим договором строки шляхом перерахування суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 7.1 Договору поставки при порушенні умов цього договору винна сторона відшкодовує спричинені нею збитки, у тому числі і не отриманий прибуток, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов'язань визначених в цьому договорі та в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно із частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Не встановлення Господарським судом міста Києва зазначених обставини зокрема щодо невиконання позивачем передбаченого п. 3.2 Договору поставки обов'язку з виставлення відповідачу рахунку на оплату поставленого товару (прострочення кредитора) та обставини щодо відсутності вини відповідача неналежному виконанні зобов'язань за Договором поставки, призвело до неправельного застосування Господарським судом міста Києва до спірних відносин норм матеріального права, зокрема ч.ч.1,3 ст. 549, ст. 610, п.3 ч.1 ст.611, ч.1 ст. 612 , ч.2 ст. 625 ЦК України та ч.6 ст.231 ГК України.

Так, відповідно до п. 3.1. договору поставки №12-016 від 05.01.2015.

« 3.1. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються виключно в національній валюті України - гривні.»

Разом з тим, згідно п. 2.1. договору поставки №12-016 від 05.01.2015р.

« 2.1 Асортимент (номенклатура) і ціна Товару вказується в Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток №1)».

Крім того в тому ж п.2.1. договору поставки №12-016 від 05.01.2015р. зазначено наступне: « 2.1. ... Підставою зміни ціни на товар може бути зміна відпускної ціни заводу-виробника, зміна курсу валют (евро, долар США) відносно гривні, зміни в законодавстві, інші фактори, які можуть впливати на формування кінцевої ціни, тощо, але не виключно. У випадку зміни асортименту або ціни Товару можуть підписати нову Специфікацію, яка буде невід'ємною частиною цього Договору.»

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між сторонами було підписано тільки одну Специфікацію (Додаток №1) до договору, яку було узгоджено та підписано сторонами під час укладання договору поставки №12-016 від 05.01.2015.

З огляду на викладене, за умовами вказаного Договору поставки ТОВ «Торговий дім «Весма» мало постачати товар виключно за тією ціною, що зафіксована у вищезгаданій Специфікації в українській гривні. Вартість поставленого товару виміряється кількістю поставленого товару за узгодженою сторонами Договору поставки ціною товару.

Однак, як вбачається зі змісту спірної видаткової накладної №15025 від 21.06.2017 вартість товару, завищена позивачем на 15 040,40 грн. з ПДВ.

Крім того, з наявного в матеріалах справи контр розрахунку вбачається, що тільки по чотирьом наданим позивачем видатковим накладним №29267 від 12.12.2016, №15025 від 21.06.2017, №10950 від 11.05.2017, №2582 від 07.02.2017, загальна сума завищена позивачем на 26 384,72 грн. з ПДВ.

Таким чином, для прийняття обґрунтованого та законного рішення у справі №910/19702/17, Господарський суд міста Києва був зобов'язаний встановити відповідність ціни та суми, виставленої позивачем в видатковій накладній №15025 від 21.06.2017р., умовам Специфікації договору поставки №12-016 від 05.01.2015р.

Крім того, поставка товару позивачем (постачальником) товару відповідно до видаткової накладної за адресою: м. Київ, вул. Трублаїні, 2, є порушенням умов договору поставки №12-016 від 05.01.2015р.

Оскільки пунктом 4.1. Розділу 4.Договору визначено, що поставка товару здійснюється на умові DDP (Инкотермс-2010) на склад покупця за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 22. Транспортування Товару здійснюється за рахунок Постачальника.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем дійсно було отримано рахунок на оплату товару за видатковою накладною №15025 від 21.06.2017.

А надана позивачем копія Наказу №4 від 12.01.2012 «Про порядок оформлення, рух та облік первинних документів» є внутрішнім документом позивача, не інкорпорована в умови Договору поставки та не підтверджує факту отримання відповідачем зазначеного рахунку на оплату товару за видатковою накладною №15025 від 21.06.2017.

Що стосується посилання позивача, що ціни могли бути зафіксовані в окремій специфікації та щодо неможливості надати раніше лист погодження ціни з ТОВ "Сканія Україна".

Як доказ погодження ціни з ТОВ "Сканія Україна" позивачем було надано лист № 34 від 13.06.2018, в якому зазначено, що починаючи з 15.09.2016 на продукти виробництва компанії ExxonMobil Ц Petroleum, що постачаються дистрибютором Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Весма" були погоджені зміни ціни згідно переліку, який визначений в листі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 76 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що твердження позивача є необґрунтованими та не доведеними, оскільки позивачем ненадано доказів щодо неможливості подачі таких доказів до суду першої інстанції.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовна заява є необґрунтованою, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із частиною 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 статті 269 ГПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" видаткова накладна №15025 від 21.06.2017, на яку позивач посилається як на доказ поставки товару, не містить обов'язкових реквізитів первинного документу, а саме: не містить посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильності її оформлення та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції. Так, у видатковій накладній №15025 від 21.06.2017 не зазначено посадових осіб ТОВ "Проскан", які були відповідальні за здійснення господарської операції з прийняття спірного товару, та не зазначено реквізитів документу (довіреності), на підставі якого їм надано повноваження на отримання товару.

Виходячи зі змісту пункта 11 Наказу №4 від 12.01.2012 "Про порядок оформлення, рух та облік первинних документів" відвантаження товару без належного оформлення необхідних товаророзпорядчих документів не вважається поставкою товару, а матеріально-правова відповідальність при цьому покладається на представника продавця. тобто представника позивача.

Рахунок №15795 від 21.06.2017, який відповідно до Договору поставки мав бути наданий відповідачу для оплати товару, Господарському суду міста Києва позивачем також не надавався, проте був долучений до матеріалів справи №910/19702/17 лише під час апеляційного перегляду справи, що у відповідності до частини 3 статті 269 ГПК України унеможливлює прийняття вказаного документа в якості доказу. Крім того, рахунок №15795 від 21.06.2017 не містить відтиску печатки позивача та підпису відповідальної особи позивача, яка має повноваження на виставлення рахунків.

Згідно із пунктом 2.1 Договору поставки випливає, що поставка позивачем Товару членам авторизованої мережі Сканія в Україні здійснюється за відсутності заперечень з боку ТОВ «Сканія Україна» та за наявності узгодження позивачем та ТОВ «Сканія Україна» максимального рівня ціни на Товар, що не зобов'язує відповідача купувати товар за максимальною ціною та не позбавляє його права домовлятися з позивачем про надання цінових знижок, інакше мало б місце порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Посилання позивача на належне здійснення відповідачем оплат за іншими видатковими накладними за Договором поставки можуть слугувати підтвердженням лише того, що відповідач дійсно отримував такі рахунки на здійснення оплати поставленого товару за вказаними видатковими накладними.

Проте дані посилання не знаходять підтвердження, що в спірному випадку позивачем такий рахунок відповідачу був наданий.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною 4 статті 545 ЦК України. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції, всупереч вимог ГПК України не було всебічно та повно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а висновки суду, викладені у рішення господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, розгляду всіх обставин справи підтверджених наявними у справі доказами, які мали бути досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи в їх сукупності, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи. При цьому, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 скасуванню.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі № 910/19702/17.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Весма" у задоволенні позову повністю.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції покласти на позивача.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Весма" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, Н/П № 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134, м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 22, ) 2550,00 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Видати наказ.

6. Видачу наказу по справі № 910/19702/17 доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/19702/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 25.09.2018.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.Р. Станік

Ю.Б. Михальська