ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/678/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевська Н.М.,

секретар судового засідання: Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 227/04-01-14 , дата видачі : 20.09.17;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю)

на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 року,

у справі №916/678/18

За позовом: Южненської міської ради

До відповідача: Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю)

Про стягнення 298448,57 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Южненська міська рада звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № ГСОО 723/18 від 11.04.2018р.) до Торгової компанія „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) про стягнення збитків.

Позовні вимоги позивача у справі - Южненської міської ради обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.08.2008р. № 1247 та Договору купівлі-продажу від 23.11.2006р., за №3962. відповідач за даним позовом - Торгова компанія „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) є власником нежитлових приміщень Торгового центру загальною площею 2001,6 кв.м., однак використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, внаслідок чого позивачем розраховано збитки у вигляді неодержаного доходу у розмірі 298448,57 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 року у справі №916/678/18 (ухвалене суддею Дяченко Т.Г. 13.06.18, о 11-50 год. у приміщенні господарського суду Одеської області, м. Одеса, повний текст складено 15.06.18) позов задоволено повністю, стягнуто з Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) на користь Южненської міської ради збитки у розмірі 298448 грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4476 грн. 73 коп. При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) спричинено збитки державі в особі територіальної громади м. Южного, у розмірі 298448,57 грн.

Внаслідок використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, Южненська міська рада була позбавлена можливості використання та розпорядження відповідною земельною ділянкою, що призводить до ненадходження коштів до бюджету та суперечить інтересам держави.

Відповідно до акту комісії з визначення розміру внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що затверджений Рішенням Южненької міської ради 11.12.2017р. за №1019, у звязку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 298448,57 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Торгова компанія „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм чинного матеріального та процесуального законодавства України, неповне зясування судом обставин справи і просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 13 червня 2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що позивач не має законних підстав для розрахунку суми заявлених збитків, оскільки невідомо яку саме земельну ділянку використовує товариства.

У ОСОБА_2 збитків відсутня будь-яка інформація про площу земельної ділянки, не встановлено її межі та взагалі відсутній кадастровий номер.

Враховуючи відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, апелянт вважає, що вона взагалі не сформована та не може бути обєктом цивільного права; товариства не може укласти договір щодо оренди земельної ділянки з невизначеною площею, без встановлених в натурі меж та з відсутнім кадастровим номером.

Крім того, апелянт зазначає, що Южненською міською радою порушено строки позовної давності щодо розрахунку збитків за період з 01.01.15 по 31.10.2017р., оскільки Товариству належить на праві власності нежитлове приміщення з 2006 та 2008 року, при цьому протягом усього строку володіння ТК «АЛМІ» зазначеними приміщеннями Виконком ЮМР не вважав, що використання відповідачем земельної ділянки завдає збитків.

Також скаржник зауважує, що суд першої інстанції безпідставно послався на ОСОБА_2 комісії з обстеження прилеглої території до Торгівельного центру від 13.03.2018 року, зазначає, що наявність пластикових ящиків, картонних коробок, картонних виробів, побутового сміття на прилеглій території до торгового центру не свідчить про фактичне використання земельної ділянки ТК «АЛМІ».

Поряд з іншим, апелянт зазначає, що ТК «АЛМІ» не було отримано ані копії позовної заяви та доданих до неї документів, ані ухвали суду, ані рішення суду. Апелянту невідомі причини та підстави, з яких зазначені документи не було надіслано до місця його фактичного перебування.

У відзиві на апеляційну скаргу від 01.08.2018 року Южненська міська рада заперечує проти доводів апелянта, вважає оскаржуване рішення суду законним, обґрунтованим, просить залишити його без змін, скаргу без задоволення.

Позивач зазначає, що відповідач не надав доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; земельна ділянка під будівлею торгівельного центру не сформована з вини відповідача, оскільки він не звертався із заявою до Южненської міськради щодо відведення земельної ділянки, не здійснював дій щодо оформлення землі. Використання землі без правовстановлюючих документів позбавило міськраду права на одержання доходу.

Крім того, позивач вважає, що відповідач перервав перебіг позовної давності визнанням боргу, а саме своїми діями щодо сплати земельного податку.

ОСОБА_2 комісії з обстеження прилеглої території до Торгівельного центру позивач зазначає, що додатковим доказом того, що цю територію займає саме орендар ТК «АЛМІ» - ТМ «Копійка №7» - є факт притягнення директора ТМ «Копійка №7» ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за невжиття заходів естетичного зовнішнього вигляду фасаду магазину.

У доповненнях на апеляційну скаргу від 03.08.2018 року ТК «АЛМІ» зазначає, що розрахунок збитків суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки приміщення, які належать товариству на праві власності, не є частками торгового центру, оскільки зі змісту договору купівлі-продажу від 23.11.2006 року та свідоцтва про право власності від 27.08.2008 року не вбачається відомостей про те, що до ТК «АЛМІ» переходить право спільної часткової власності на будівлю торгового центру за адресою м. Южне, пр-т Миру, 19; не визначено розмір частки ТК «АЛМІ» як співвласника.

Нежитловим приміщенням ТК «АЛМІ» присвоєно окремі адреси, що свідчить про те, що вищенаведені приміщення вийшли зі складу приміщень торгового центру.

В судовому засіданні 06.08.2018 року представником Южненської міської ради Одеської області заявлено клопотання про приєднання додаткових доказів по справі для спростування вимог апеляційної скарги, а саме схеми закріплення територій для їх благоустрою та утримання у належному санітарному стані від 11.10.2011 року, яку не було надано в суді першої інстанції у звязку з відсутністю заперечень відповідача на позовну заяву.

Відповідну схему закріплення територій для їх благоустрою та утримання у належному санітарному стані від 11.10.2011 року , якою визначено межі ТОВ «Торговий дім «Копійка» (територія позначена зеленим кольором), погоджено та скріплено печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка» (а.с. 197-198).

07.09.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив від ТК «АЛМІ», в якій ТК «АЛМІ» вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв позовну заяву Южненської міськради до розгляду оскільки відсутні докази направлення відповідачу копії позовної заяви.

Апелянт зазначає, що в складі правопорушення відсутня протиправна поведінка ТК «АЛМІ», оскільки товариство позбавлене можливості здійснити замовлення проекту землеустрою окремо від решти осіб, зазначених у рішенні Южненської міської ради від 22.08.2007 року, тому неможливо відокремити дії чи бездіяльність саме ТК «АЛМІ» від дій чи бездіяльності усіх інших співвласників майна.

Також апелянт зауважує, що не використовує прилеглу територію до торгівельного центру, оскільки нежитлові приміщення, які належать ТК «АЛМІ» на праві власності, передані в оренду ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» за договором оренди №АМТ/ЮЛ19Х-14/10-15 від 14.10.2015 року для організації оптово-роздрібного магазину та за договором оренди АМТ/ЮЛ19к-04/12-15 від 04.12.2015 року для організації заготовочного цеху отже, судом першої інстанції не було зясовано, хто фактично використовує прилеглу територію, межі якої взагалі не встановлені.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно погодився із визначенням позивачем площі земельної ділянки, розташованої за адресою м. Южне , пр-т Миру, 19, яку розраховано лише на підставі листа Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради №51/14-01-15 від 17.03.2017 року, який відповідач критично оцінює.

Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно погодився з визначенням нормативної грошової оцінки, на підставі листа Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області від 24.08.2016 року (День незалежності України), за відсутності ОСОБА_4 з технічної документації з нормативної грошової оцінки.

В судовому засіданні 11.09.2018 року представником позивача надано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач в спростування доводів апелянта зазначає наступне.

Позивач зауважує, що проект землеустрою не оформлений саме з вини відповідача разом з іншими власниками торговельного центру. Відповідачем не доведено , що він звертався окремо, або разом з іншими власниками приміщень будівлі торговельного центру із заявою до Южненської міськради про відведення земельної ділянки.

Розміщення в орендованих приміщеннях супермаркету «КОПІЙКА» підтверджується схемою закріплення територій , згідно якої значна частина прилеглої до торгового центру території, а саме 1621 метрів квадратних закріплено за супермаркетом «Копійка».

В поясненнях до апеляційної скарги від 13.09.2018 року ТК «АЛМІ» підтримує свої апеляційні вимоги, заперечує проти розрахунку збитків.

В судовому засіданні 13.09.2018 року представником Южненської міської ради Одеської області надані усні та письмові пояснення по справі, з обгрунтуванням розрахунком збитків.

В судове засідання 17.09.2018 року не зявився представник відповідача, повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання, що вбачається з розписки, в якій представник відповідача ОСОБА_5 підписався, що ознайомлений з оголошенням перерви в судовому засіданні до 17.09.2018 року (т.2 а.с.20).

Враховуючи обмеженість строку розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перш за все, колегія суддів вважає за необхідне дослідити питання процесуальних порушень суду, на які посилається апелянт, який не приймав участі у даній справі в суді першої інстанції.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) - вул. Середня, 83-В, м. Одеса, Одеська область, 65005. (т.1 а.с.65-71).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2018 року відкрито провадження по справі, ухвалою від 14.05.18 відкладено підготовче засідання на 04.06.18.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу на 13.06.18 року о 11-40 год.

Зазначені ухвали направлялись на адресу місцезнаходження відповідача, однак ухвалу суду не отримано, згідно довідки Укрпошти «за зазначеною адресою не проживає, зїхали», «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, судова колегія не вбачає процесуальних порушень суду щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача, оскільки розгляд справи двічі відкладався, ухвали суду направлялись за юридичною адресою ТК «АЛМІ».

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.08.2008р. № 1247 та Договору купівлі-продажу від 23.11.2006р., за №3962, відповідач за даним позовом - Торгова компанія „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) є власником нежитлових приміщень Торгового центру загальною площею 2001,6 кв.м. Одеська область, м. Южне, пр-т. Миру, 19.

Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 24.10.2017р. №101232515.

Нежитловим приміщенням присвоєно поштові адреси м. Южне Одеської області, проспект Леніна. 19-Х та проспект Леніна. 19-к.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Южненської міської ради від 17.11.2015р. № 14-VІІ, частину проспекту Леніна перейменовано у проспект Миру.

Будівля Торгового центру розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, пр-т. Миру, 19.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради (лист від 17.03.2017р. № 51/14-01-15) площа земельної ділянки, розташованої по пр. Миру, 19 м. Южного складає 4856 кв.м., з них площа будівлі 2534 кв.м., площа прибирання 2322 кв.м.

Рішенням Южненської міської ради від 22.08.2007р. №447-V „Про надання дозволу субєкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_4, Приватному підприємству „Людвік-Юг, субєкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_6, фізичній особі підприємцю ОСОБА_7, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8, Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9, приватному підприємству „Арніка, субєкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_10, Приватному малому підприємству „Гармонія та Фонду комунального майна Южненської міської ради, на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6118га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень „Торгового центу, для експлуатації та обслуговування будівлі „Торговий цент, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Леніна, 19 із земель територіальної громади м. Южного Одеської області, було надано дозвіл торговій компанії разом з іншими користувачами на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6118 га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень „Торгового центру, для експлуатації та обслуговування будівлі „Торговий цент, для експлуатації та обслуговування будівлі.

Як вбачається із рішення Южненської міської ради №14-VII від 17.11.2015р. «Про перейменування проспекту в місті Южному» перейменовано: частину проспекту Леніна з пішохідною зоною, яка пролягає від вул. Будівельників до пр. Григорівського десанту - на проспект Миру; частину проспекту Леніна від пр. Леніна 9 до пр. Леніна,1, яка пролягає від вул. Новобілярської до вул. №3А - на вулицю ОСОБА_11.

Однак, станом на час розгляду справи, земельна ділянка комунальної власності під будівлею Торгового центру не сформована, проект землеустрою щодо її відведення в оренду землекористувачам не розроблявся, кадастровий номер відсутній, державна реєстрація земельної ділянки не проводилась.

31 жовтня 2017 року відбулось засідання комісії при виконавчому комітеті Южненської міської ради із визначення збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) земельної ділянки без правовстановлюючих документів, на якому осатаній був запрошений листом. за №577/11-01-32 (а.с. 31).

У протоколі № 1 від 31 жовтня 2017 р. засіданням комісії вирішено затвердити розмір збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 298448,57 грн.

Протокол № 1 від 31 жовтня 2017 р. було отримано відповідачем, про що свідчить відповідний підпис представника Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) на відповідному протоколі.

Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради № 1019 від 11.12.2017 року Про затвердження ОСОБА_2 розміру збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) земельної ділянки без правовстановлюючих документів, затверджено акт розміру збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу), заподіяних Відповідачем, в розмірі 298448,57 грн.

На підставі вищенаведеного позивач - Южненська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з відповідним позовом до Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) пор стягнення збитків у розмірі 298448,57 грн.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до статті 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 ЗК.

Відповідно до положень ст.120 ЗК України в редакції станом на момент виникнення права власності відповідача на нерухоме майно (17.07.2012), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебувала у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Водночас за змістом статті 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, як вбачається із положень статей 120, 125 ЗК, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Частиною 1 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено: Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси...

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що Торгова компанія „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) є власником нежитлових приміщень Торгового центру загальною площею 2001,6 кв.м. з 23.11.2006 року та 27.08.2008 року.

Таким чином, судова колегія зазначає, що набуття відповідачем у власність нежитлових будівель є саме тим правовим фактом, який породжує у Відповідача в майбутньому цивільний обов'язок оформлення правових підстав користування даною земельною ділянкою.

Однак, судовою колегією встановлено, що відповідач ТК «АЛМІ», отримавши нерухоме майно у власність, належним чином не оформив правовідносин щодо користування земельною ділянкою, всупереч наведених вище приписів законодавства. Зазначені обставини також підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

Таким чином, фактично ТК «АЛМІ», являючись власником нежитлових приміщень у торговому центрі за адресою Одеська область, м. Южне, пр-т. Миру, 19, з 2006 року по 2018 рік не оформив право користування земельною ділянкою, отже, користується земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, без правовстановлюючих документів.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Податковий кодекс України встановлює, що плата за землю входить до податку на майно, який належить до місцевих податків. Плата за землю справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України (частина третя статті 124 цього кодексу).

Надання земельних ділянок комунальної власності в користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу й об'єднання) та в інших випадках, якщо ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і право власності на неї не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни меж і цільового призначення такої земельної ділянки (частина перша статі 123 ЗК України).

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, (затвердженого постановою Кабінет) Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання етап та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: шкоду, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України 14.09.2016 у справі № 6-2588цс15, від 18.05.2016 у справі № 194гс16, від 28.01.2015 у справі № 3-210гс14.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що товариство позбавлене можливості здійснити замовлення проекту землеустрою окремо від решти осіб, зазначених у рішенні Южненської міської ради від 22.08.2007 року, тому неможливо відокремити дії чи бездіяльність саме ТК «АЛМІ» від дій чи бездіяльності усіх інших співвласників майна.

Згідно з п. 3.7. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 N 284.

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування. При цьому суду слід враховувати вимоги частини другої статті 120 ЗК України, якою передбачено що у разі коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Якщо у розгляді справи буде з'ясовано обставини, зазначені в абзаці третьому підпункту 3.4 пункту 3 цієї постанови, і що суб'єкт господарювання вживав необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, то відсутність у нього переоформлених на його ім'я правовстановлюваних документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою є (пункт «ґ» частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій»).

Замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (частина перша статті 26 Закону України «Про землеустрій»).

Апеляційний суд зазначає, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер (який є істотною умовою договору оренди землі).

Як зазначалось вище, Рішенням Южненської міської ради від 22.08.2007р. №447-V надано дозвіл, зокрема, Торговій компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6118га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень „Торгового центру.

Однак, як встановлено судом, земельна ділянка комунальної власності під будівлею Торгового центру не сформована, проект землеустрою щодо її відведення в оренду землекористувачам не розроблявся, кадастровий номер відсутній, державна реєстрація земельної ділянки не проводилась.

Таким чином, відповідач, маючи обовязок з оформлення користування земельною ділянкою, його не виконує, та протягом тривалого часу користування нею, більше 10 років, ухиляється від її реєстрації та укладення договору оренди.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача окремо, чи з іншими співвласниками будівлі із заявою до Южненської міської ради про відведення земельної ділянки; також відсутні докази звернення до суду за захистом своїх порушених прав до інших співвласників будівлі із відповідним позовом.

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства, дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача як-то:

- протиправна бездіяльність, яка полягає в тому, що відповідач не вчинив передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, з урахуванням того, що чинним законодавством саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу із заявою про затвердження розробленої документації та отримання земельної ділянки в користування. Однак, відповідач, всупереч своєму обов`язку, протягом тривалого часу використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, що позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати дохід у розмірі орендної плати;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, який полягає в бездіяльності відповідача при оформленні орендних правовідносин, що призвело до неотримання доходів у вигляді орендної плати позивачем як власником земельної ділянки, оскільки така плата може бути нарахована виключно у разі документального оформлення права користування земельною ділянкою;

- вина правопорушника, яка полягає в тому, що неукладення договору оренди земельної ділянки (не оформлення орендних правовідносин з позивачем) відбулось з вини відповідача, оскільки безпосередньо залежало від його волі, оскільки саме на відповідача, як землекористувача, покладається обов'язок з оформлення орендних правовідносин з позивачем;

- збитки, які визначені комісією з визначення збитків, створеною на підставі відповідного рішення Виконавчого комітету Южненської міської ради, та розмір яких затверджений рішенням Виконавчого комітету Южненської міської ради від 11.12.2017р. №1019. При цьому вказане рішення виконкому позивача на даний час є чинним, а отже обов'язковим для виконання на відповідній території, у тому числі для відповідача, та є належним доказом у підтвердження розміру заподіяних збитків.

Разом з тим, зважаючи на доводи апелянта щодо невизначеності площі земельної ділянки, нормативної грошової оцінки, судовою колегією надається правова оцінка розрахунку розміру збитків у вигляді недоотриманого доходу бюджету.

Відповідно до пунктів 1-4 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради № 1019 від 11.12.2017 року Про затвердження ОСОБА_2 розміру збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання Торговою компанією „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) земельної ділянки без правовстановлюючих документів, затверджено акт розміру збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу), заподіяних Відповідачем, в розмірі 298448,57 грн.

В судовому засіданні 13.09.2018 року представником Южненської міської ради Одеської області надані письмові та усні пояснення по справі, з обгрунтованням розрахунком збитків.

Так, за поясненнями позивача, загальна площа приміщень громадського будинку нежитлової будівлі суспільно-побутового торгівельного центру за адресою: м. Южне Одеської області пр. Миру, 19 складає 5632,74, яка визначена Южненською міською радою наступним чином:

У технічному паспорті, виготовленому КП «ІОМБТІ», на 197/500 частку громадської будівлі торгівельного центру, загальна площа приміщень, яка належить відповідачу, складає 2219, 3 м. кв. Відповідно загальна площа усіх приміщень будівлі торгівельного центру складає 5632,74 м. кв., виходячи з наступної формули: 2219,3*500/197 = 5632.74.

Відповідач є власником двох нежитлових приміщень, які розташовані у будівлі торгівельного центру; а саме: приміщення площею 311,9 метрів квадратних за адресою пр-т Миру, 19-К та приміщення площею 1688.7 метрів квадратних за адресою: пр. Леніна 19 X.

Загальна площа приміщень, які належать Відповідачу складає 2001,6 кв.м. Відповідно частка Відповідача у загальній площі будівлі торгівельного центру складає 35,54 % (2001.6/5632,74*100= 35.54 %). або 0,3554.

Згідно довідки та погодженої схеми закріплення територій для благоустрою та утримання у належному санітарному стані території навколо будівлі торгівельного центру, наданої Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради листом від 17.03.2017 року №51/14-01-15, площа земельної ділянки, розташованої по пр. Миру, 19, м. Южного складає 4856 кв.м.. з них площа будівлі - 2534 кв.м.. площа прибирання - 2322 кв.м. (а.с.27-28)

Судова колегія, дослідивши повноваження Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради щодо визначення площі спірної земельної ділянки, доходить наступних висновків.

Відповідно до п.1.4 Положення про управління архітектури та містобудування Южненської міської ради, затвердженого рішенням Южненської міської ради від 31.08.2017 року № 701 VII, до компетенції управління входять повноваження виконавчих органів місцевого самоврядування у сфері архітектури та містобудування, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності, залучення інвестицій у розвиток соціальної інфраструктури з джерел фінансування, не заборонених законодавством, будівництва, координація будівельної діяльності підприємств-забудовників усіх видів власності на території міста.

Пунктами 2.1. 2.2, 2.5, 2.6.3, 2.6.13 визначені завдання та функції Управління, до яких входить:

- реалізація державної політики у сфері містобудування та архітектури,

- аналіз стану містобудування, організація розроблення, експертизи і подання на затвердження в установленому порядку генерального плану міста та іншої містобудівної документації,

- здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності в місті Южне Одеської області,

- розглядає пропозиції та подає до виконкому міської ради висновки, щодо визначення території, вибору, вилучення, приватизації та надання земель для містобудівних потреб відповідно до законодавства, забезпечує контроль за їх використанням і забудовою, а також здійснення на них запланованої містобудівної діяльності;

- приймає участь у підготовці матеріалів з встановлення та зміни меж у місті.

Отже, до повноважень та функцій Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради входить визначення меж земельної ділянки, яка використовується для розміщення та обслуговування торгівельного центру за адресою м. Южне, просп. Миру, 19.

Відповідно до ст.ст.73, 74, 76, 77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів доходить висновків, що за відсутності погодженого, затвердженого проекту землеустрою та сформованої земельної ділянки, які не було затверджено та сформовано з вини відповідача як користувача землі, схема закріплення територій для благоустрою та утримання у належному санітарному стані території навколо будівлі торгівельного центру, наданої Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради, є належним та допустимим доказом площі та розташування земельної ділянки під торговим центром та прилеглої земельної ділянки, призначеної для обслуговування будівлі.

Підпорядкованість, підзвітність, підконтрольність Управління архітектури та містобудування Южненській міській раді Одеської області, на яку посилається апелянт, в даному випадку немає правового значення, оскільки Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради діяло в межах своєї компетенції.

За таких обставин, судова колегія приймає за основу визначення розміру збитків площу земельної ділянки у розмірі 4856 кв.м.

Южненська міська рада визначила збитки наступним чином: нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею за відповідний рік * 3% (мінімальна орендна ставка) * (частка% Відповідача).

Площа земельної ділянки, на яку Відповідачу нараховані збитки складає 1726 м.кв. (4856 (загальна площа земельної ділянки під будівлею) * 0,3554 (частка відповідача у загальній площі будівлі).

Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області від 24.08.2016р. станом на 01.01.2016 рік НГО 1 кв.м. земельної ділянки під торговим центром становить 3025,65 грн.

Зазначені відомості надані на підставі рішення Южненської міської ради Одеської області від 03.07.2014 року №1173-VI «Про оновлення нормативної грошової оцінки земель міста Южного», пунктом 1 оновлено нормативну грошову оцінку земель міста Южного та затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Южного, та затверджено зональні коефіцієнти.

Пунктом 3 зазначеного рішення доручено Управлінню Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області надавати юридичним та фізичним особам, які не оформили правоустановчі документи на землю, довідки про грошову оцінку 1.кв.м.земель, які знаходяться у фактичному користуванні (т.1 а.с.243)

Отже, станом на 01.01.2015 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4856,00 кв.м. складає 10 253 005,16 грн. (3025,65 / 1,433 (Кі 2015) * 4856= 10253005,15 грн.)

Станом на 01.01.2016р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4856,00 кв.м. складає 14 692 556,4 грн. (3025,65 * 4856 = 14 692 556,40 грн.)

Станом на 01.01.2017 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4856,00 кв.м. складає 15 574 109,78 грн. (3025,65 * 1,06 (Кі 2016) * 4856 = 15 574 109,78 грн.).

При здійсненні розрахунку збитків комісією застосовано ставку орендної плати у розмірі 3%.

Позивач, зазначає, що саме така ставка встановлена Южненською міською радою для інших землекористувачів, які використовують земельні ділянки для комерційних цілей у м. Южному.

Після внесення змін до статті 288 Податкового кодексу України щодо граничного розміру орендної плати стаття 288.5. визначає, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Отже, виходячи із вказаних даних, комісією розраховані збитки відповідачу з урахуванням сплаченого ним земельного податку.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність контррозрахунку збитків відповідача, нездійснення відповідачем належного оформлення земельної ділянки, якою він користується, судова колегія вважає вірним, обґрунтованим та підтвердженим належними та допустимими доказами розрахунок збитків позивача за період з 01.01.2015р. по 18.05.2017р. у розмірі 298448,57 грн., затверджений Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради № 1019 від 11.12.2017 року.

Крім того, судова колегія враховує, що рішення виконавчого комітету Южненської міської ради № 1019 від 11.12.2017 року, яким затверджений розмір збитків, є чинним та відповідачем у встановленому законодавством порядку не оскаржено.

Обставини щодо сплати відповідачем земельного податку також не свідчать про відсутність вини в його діях, оскільки сплата відповідачем земельного податку не звільняє його від обов'язку належним чином оформити право користування земельною ділянкою (укласти договір оренди землі), оскільки відповідно до ст.ст. 269, 270, 288 Податкового кодексу України, земельний податок та орендна плата не є тотожними поняттями.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата (п.п.14.1.72, 14.1.73 ст.14 Податкового кодексу України).

Таким чином, фактичне користування відповідачем земельною ділянкою, на якій знаходяться належний йому на праві власності об'єкт нерухомого майна - нежиле приміщення в торговому центрі, без правовстановлюючих документів, позбавило орендодавця - позивача можливості одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би одержати, якби його право не було порушено.

Вказане узгоджується з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016р. у справі № 703/5377/14-ц та у постанові Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №924/899/17.

Доводи апелянта про те, що приміщення, які належать товариству на праві власності, не є частками торгового центру спростовуються самим змістом договору купівлі-продажу від 23.11.2006 року, з якого вбачається, що ТП «ЮЖНЕ» у вигляді АТЗТ передав у власність відповідача 292/1000 частки нежилого приміщення будівлі суспільно-побутового торговельного центру за адресою Одеська обл., м. Южне, вул. 19.

Наявні у матеріалах справи докази у сукупності свідчать про те, що належні відповідачу приміщення загальною площею 2001,6 кв.м. знаходяться у будівлі торгівельного центру за адресою м. Южне, пр-т Миру, 19.

Отже, отримавши у власність частину нежитлових приміщень цілісної будівлі, відповідач отримав право спільної часткової власності на будівлю торгового центру.

ОСОБА_2 стосується доводів апелянта про недоведеність того, що прилегла територія до торгівельного центру займає ТК «АЛМІ», судова колегія враховує схему закріплення територій для їх благоустрою та утримання у належному санітарному стані, погоджену в.о. начальника управління архітектури та містобудування Южненської міської ради (т.1 а.с.198), відповідно до якої суміжні користувачі погодили межі території, яку вони займають.

Нежитлові приміщення площею 1 688,7 кв.м. та 311,9 кв.м., належні ТК «АЛМІ» на праві власності, передані в оренду ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» згідно договорів оренди №АМТ/ЮЛ19Х-14/10-14 від 14.10.2015 року та №АМТ/ЮЛ19к-04/12-15 від 04.12.2015 року (т.1 а.с.215-222)

Також з пояснень представників сторін, наданих при апеляційному розгляді, вбачається, що в належних відповідачу приміщеннях знаходиться магазин «Копійка» на умовах оренди.

Відповідно до зазначеної схеми, ТОВ «КОПІЙКА-Р», магазин, належний ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД», займає прилеглу площу до торгівельного центру площею 0,1621 га, такі відомості затверджено відбитком печатки товариства.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи у сукупності вищенаведені докази, а також ОСОБА_2 комісії з обстеження прилеглої території до Торгівельного центру від 13.03.2018 року, судова колегія доходить висновку про те, що нежитлові приміщення, належні відповідачу на праві власності, а також прилегла територія до торгового центру, займається магазином «Копійка» (ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД») на умовах оренди, однак саме відповідач як власник несе зобовязання з відшкодування збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Южненською міською радою порушено строки позовної давності щодо розрахунку збитків за період з 01.01.15 по 31.10.2017р.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За вимогами ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №№ 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Державний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності законодавчо покладено на орган місцевого самоврядування, а тому позивач за умови належного виконання покладених на нього повноважень в сфері земельних відносин знав або принаймні міг довідатися про порушення своїх прав відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, Южненська міська рада звернулась до суду з позовом у даній справі 11.04.2018 року (згідно штампу реєстрації позовної заяви у господарському суді Одеської області, відбиток печатки на конверті нечитабельний), збитки заявлено за період з 01.01.2015 року по 31.10.2017 року.

Таким чином, позивачем пропущений строк позовної даності на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків, нарахованих за період з 01.01.2015р. по 11.04.2015р.

При цьому, жодних причин поважності пропуску строку позовної давності позивачем не наведено.

Як зазначалось вище, відповідач не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, що є доводом апеляційної скарги.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що захищене статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Так, Європейський суд з прав людини висловив думку, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?st- Huber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд нагадує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобовязана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (див., наприклад, рішення у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62).

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не приймав участі у справі в суді першої інстанції, а отже, був позбавлений права на подання своїх заперечень проти позовних вимог, а також заяви про застосування строків позовної давності, беручи до уваги принципи верховенства права, доступу до правосуддя, що здійснюється незалежним і безстороннім судом, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності процесу, доступу до апеляційної та касаційної процедури, які закріплені у Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за можливе прийняти заяву відповідача та застосувати строки позовної давності до позовних вимог.

Твердження позивача щодо застосування положень ст.267 ЦК України судовою колегією не приймаються, оскільки, як було вище зазначено, відповідач не приймав участі у справі в суді першої інстанції, тому був позбавлений права на подання заяви про застосування строків позовної давності.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають збитки за період з 11.04.2015 року по 31.10.2017 року у розмірі 271 119, 17 грн.

За таких обставин, судове рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 року у справі №916/678/18 підлягає частковому скасуванню, з винесенням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 271 119, 17 грн., а також судових витрат, відповідно до ст.129 ГПК України, пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 року у справі №916/678/18 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Южненської міської ради до Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) задовольнити частково.

Стягнути з Торгової компанії „АЛМІ (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) на користь Южненської міської ради 271 119, 17 (двісті сімдесят одна тисяча сто девятнадцять грн. сімнадцять коп.) грн. та 10167,03 (десять тисяч сто шістдесят сім грн. три коп.) грн. судового збору.

В решті позову відмовити.»

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.09.2018 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська