РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2018Справа № 910/8708/17

За позовом доВасильківської міської ради Київської області Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження"
провизнання укладеним договору.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Коновалов С.О.
Представники сторін:
від позивача:Корчинський Б.І. - представник за довіреністю;
від відповідача:Ярош-Сейн І.В. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30 травня 2017 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Васильківської міської ради Київської області (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" (надалі - відповідач) про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між Васильківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження", запропонованого в редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення вимог приписів статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків, затвердженого рішенням 23 сесії Васильківської міської ради від 04.04.2012, не уклав з позивачем договір пайової участі у розвитку транспортно-інженерної інфраструктури міста Василькова після введення в експлуатацію об'єкта "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вул. Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області, 1 черга будівництва, житловий будинок №1, КТП №10, КТП №11, ГРП" (місцезнаходження об'єкту: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 151, буд.1).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018, позов задоволено повністю.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 у справі № 910/8708/17 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 у справі № 910/8708/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У вказаній постанові Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 910/8708/17 зазначено, що оскаржувані судові рішення (рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018) не містять належної оцінки доводів відповідача про відсутність поважних причини пропуску строку позовної давності позивачем та встановлених судами попередніх інстанцій на підставі відповідних доказів обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, а саме перешкоджали позивачу 11 місяців з моменту отримання необхідних документів направити відповідачу лист-пропозицію із вимогою укласти договір пайової участі та 1 рік і 5 місяців з моменту отримання необхідних документів та 6 місяців з моменту направлення позивачем листа-пропозиції із вимогою укласти договір пайової участі перешкоджали йому подати позов, очікуючи при цьому цілих півроку на відповідь на лист-пропозицію.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/1394 від 07.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 07.08.2018 справу № 910/8708/17 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2018 суддею Підченком Ю.О. прийнято справу 910/8708/17 до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.09.2018, встановлено позивачеві в строк до п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати до суду пояснення, з урахуванням вказівок, зазначених у постанові Верховного Суду від 05.07.2018.

31.08.2018 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, у яких він зазначає, що відповідний переддоговірний спір щодо укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Васильків між сторонами виник у серпні 2016 року, а тому, оскільки позов подано до суду у травні 2017 року, тобто у межах трьох річного строку на звернення до суду, позивач звернувся до суду з дотриманням строків позовної давності та відповідно - заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню та на думку позивача не має братися до уваги судом у спірних правовідносинах. При цьому позивач заперечує, що початком перебігу строку позовної давності є дата направлення акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності на адресу виконавчого комітету Васильківської міської ради та вказує, що Васильківська міська рада (позивач) є представницьким органом місцевого самоврядування - виборним органом (радою), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади міста Василькова і приймати від її імені рішення, тобто міська рада не безпосередньо виконавчим комітетом міської ради.

26.09.2018 від відповідача до суду надійшли заперечення на пояснення позивача, у яких він вказує на те, що не можна ставити у залежність строк звернення із пропозицією укласти договір із строком позовної давності і штучно подовжувати останній, тобто наведена обставина свідчить про тривалість права на укладення договору, а не про тривалість права на звернення до суду із позовом, оскільки такий термін починається з моменту, коли особа дізналась або могла дізнатися про порушене право і закінчується із збіганням 3-х років. При цьому відповідач зазначає, що про факт проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Васильківської міської ради, зазначив сам позивач у своїй позовній заяві із посиланням на документи і дати, а відповідач скористався наданими позивачем фактами для подання заяви про застосування позовної давності, а тому, обізнаність позивача є очевидною та оскільки позивач дізнався про порушене право 28.04.2014, а до суду звернувся лише 27.05.2017, тобто після спливу строку позовної давності, визнання будь-яким чином своїх зобов'язань відповідачем не може перервати строк позовної давності, який вже сплинув, у зв'язку із чим відповідач просить суд відмовити позивачеві у задоволені позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2018.

Судом під час нового розгляду справи враховано вказівки, які містяться у постанові Верховного Суду від 05.07.2018 року.

У судовому засіданні 28.09.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2007 року між Васильківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,00 га, наданої для будівництва багатоповерхових житлових будинків, експлуатації та обслуговування офісно-житлового, торгівельного комплексу з зонами відпочинку і підземним паркінгом, яке знаходиться в місті Василькові, Київської області, військове містечко 11, кадастровий номер :01:006:0003.

Рішенням Васильківської міської ради від 04.04.2012 №08.01.-23-ІУ "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків" (далі - Порядок), визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Васильків, з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, становить 4% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта (спорудження нового об'єкта будівництва, а також реконструкція, розширення, добудова, реставрація і капітальний ремонт об'єктів будівництва) - для житлових будинків.

На підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 17.12.2013 та сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 про відповідність закінченого будівництвом об'єкту "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області", введено в експлуатацію 1-шу чергу будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11;ГРП. Згідно вказаного акту кошторисна вартість будівництва склала 50 242 777,00 грн.

01.08.2016 позивач надіслав відповідачу претензію №565/01.01-206вих щодо оплати пайового внеску у розмірі 4% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, на суму 2 009 711,08 грн. та відповідач у листі від 07.09.2016 вих. №47 у відповідь на дану претензією відмовив в у сплаті пайового внеску, із посиланням на договір оренди землі від 26.04.2007, яким не передбачено оплату пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова.

28.09.2016 позивач надіслав цінним листом на адресу відповідача лист №713/01.01 з пропозицією виконати вимоги чинного законодавства щодо оплати коштів пайової участі в розмірі 2 009 711,08 грн., шляхом підписання, засвідчення печаткою надісланих екземплярів договорів та сплати на розрахунковий рахунок №0006 у Васильківському управлінні Державної казначейської служби в Київській області 2 009 711,08 грн. При цьому, до вказаного листа позивач додав два примірники договору пайової участі, а також розрахунок величини пайової участі у розвитку транспортно-інженерної інфраструктури міста Василькова по 1-й черзі будівництва, який просив підписати та повернути один підписаний примірник позивачеві та вказаний лист отриманий відповідачем 06.10.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, разом з тим, відповідач не підписав надіслані примірники договору.

Відповідач, при цьому, зазначає, що до даних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України "Про планування та забудову території", а не Закону "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки дозвіл від 30.07.2012 №КС6 на виконання будівельних робіт по об'єкту "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вул. Декабристів (військове містечко №11)" не є первинним тому, що в 2010 році у відповідача був інший дозвіл на виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України "Про планування та забудову території", який був чинний на час видачі первісного дозволу.

Так суд зазначає, що наявність іншого дозволу від 17.09.2010 не може бути підставою для незастосування положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки у акті готовності об'єкта до експлуатації від 17.12.2013 значиться про дозвіл на виконання будівельних робіт по об'єкту "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вул. Декабристів (військове містечко №11)" від 30.07.2012 №КС6. А отже, будівництво вказаного об'єкту, наслідком якого було введення в експлуатацію, здійснено саме на підставі зазначеного дозволу, на момент отримання якого діяв Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності 12.03.2011, тому до спірних правовідносин слід застосовувати саме норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (надалі - Закон).

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону передбачено обов'язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Разом з тим, частиною 4 ст. 40 Закону наведено вичерпний перелік об'єктів у разі будівництва яких, замовник не залучається до пайової участі у розвитку інфраструктури.

Об'єкт відповідача не відноситься до об'єктів, зазначених в даному переліку, отже він зобов'язаний був взяти участь у створені і розвитку інфраструктури.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Так, на виконання вимог вказаного Закону, Васильківською міською радою прийнято Рішення від 04.04.2012 №08.01.-23-ІУ "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків".

Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 40 Закону, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 40 Закону, пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Таким чином, укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є обов'язковим в силу імперативних приписів Закону, тобто відповідач повинен був звернутися до міської ради з заявою про укладання договору та у частинах 8, 9 ст. 40 Закону унормовано позасудову процедуру укладення органу місцевого самоврядування та замовника укласти договір про пайову участь.

Разом з тим, відповідач не звертався до позивача з метою укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття об'єкта нерухомого майна до експлуатації, що є порушенням обов'язку, який прямо передбачений Законом.

Так, об'єкт будівництва було введено в експлуатацію відповідно до сертифікату виданого Державною архітектурно-будівельної інспекцією Україні від 24.12.2013.

При цьому, неукладання договору до введення об'єкта в експлуатацію не є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури, оскільки підстави звільнення встановлені ч 4 ст. 40 Закону є вичерпними і така підстава, як неукладення договору до прийняття об'єкта в експлуатацію, відсутня, до того ж строк, визначений Законом для укладення договору пайової участі, - протягом 15 днів із дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, - встановлено саме для виконання сторонами приписів Закону за власним обопільним волевиявленням.

Отже, невиконання свого обов'язку замовником в частині звернення з відповідною заявою до органу місцевого самоврядування, свідчить про порушення саме замовником порядку, і, як наслідок, недотримання обома сторонами імперативу обов'язкового укладення договору, втім таке недотримання не позбавляє орган місцевого самоврядування звернутись поза межами встановленого у Законі строку до суду з відповідним позовом, оскільки зазначений у Законі строк для укладення договору та кінцевий термін укладення договору не є присічними, та не є позовною давністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 та ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 ст. 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частиною 6 ст. 40 Закону встановлено, що граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Кошторисна вартість прийнятого в експлуатацію 24.12.2013 закінченого будівництвом об'єкту складає 50 242 777, 00 грн., а отже, вірним є встановлений позивачем розмір пайової участі у розвитку інфраструктури у розмірі 2 009 711, 08 грн. (4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта) та з урахуванням вищевикладеного, наявні підстави для укладення сторонами договору за рішенням суду на визначених позивачем умовах.

При цьому, посилання відповідача на правовідносини, які виникли між сторонами 26.04.2007 за договором оренди землі, підставою для відмови у задоволенні позову бути не можуть, оскільки за цим договором, на підставі земельного законодавства, було врегульовано виключно питання надання у строкове користування земельної ділянки для будівництва будинків, орендної плати, які не стосуються предмету позовних вимог.

Водночас, не підлягають дослідженню в межах даної справи обставини щодо відмови позивача від прийняття у замовника об'єктів інженерної інфраструктури, які знаходяться поза межами орендованої земельної ділянки і на вартість яких, за доводами скаржника, зменшується пайова участь.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву на клопотанні, що подані відповідачем 11.07.2017, заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача на підставі ст. ст. 256, 261, 267 Цивільного кодексу України. При цьому, відповідач зауважив, що позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин поважності пропущення цього строку, у зв'язку із чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити (припинити) провадження у справі.

Так, положеннями статей 256 та 257 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач зазначає, що про факт порушення відповідачем вимог закону, йому стало відомо після позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Васильківської міської ради проведеної за період з 04.04.2012 по 23.03.2014, про що Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією ДФІ в Київській області складено відповідний акт від 18.04.2014 за №16-31/51.

Вимогою Васильківської об'єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Київській області про усунення виявлених порушень законодавства від 28.04.2014 за вих. №16-16/850, зобов'язано вжити заходів щодо усунення виявлених порушень та забезпечення надходження коштів від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Васильків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 у справі №810/2062/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Київській області до Виконавчого комітету Васильківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії було зобов'язано виконавчий комітет Васильківської міської ради виконати вимогу Васильківської об'єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Київській області про усунення виявлених порушень законодавства від 28.04.2014 за вих. №16-16/850 щодо пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Так, в силу припису ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог п. 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (в редакції що діяла на час введення замовником в експлуатацію об'єкта), відповідач був зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію об'єкта подати копію декларації або сертифіката місцевому органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта для подання такими органами інформації про прийнятий в експлуатацію об'єкт до органу державної статистики.

Водночас, вказаного припису відповідачем виконано не було.

Як було зазначено, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. (ч. ч. 5, 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайову участь у створенні інфраструктури м. Васильків, що укладається між Васильківською міською радою в особі міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Васильків укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення в експлуатацію закінченого об'єкту будівництва (п. 4.2. Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків затвердженого рішенням 23 сесії Васильківської міської ради від 04.04.2012.

Проте, доказів звернення відповідача до позивача про укладення спірного договору матеріали справи не містять.

Особливостями правовідносин між органами місцевого самоврядування та замовниками будівництва, щодо укладання договору пайової участі, в тому числі полягають в тому, що невід'ємною частиною договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є розрахунок розміру величини пайової участі.

Тобто, як випливає із зазначених вище приписів статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" істотною умовою договору є зокрема розмір пайової участі.

Таким чином, органи місцевого самоврядування здійснюють розрахунок на підставі наданих замовником будівництва документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта з техніко-економічними показниками.

Відтак, для того, щоб позивач міг звернутися із відповідним позовом до суду йому необхідно було визначити розмір пайової участі у розвитку інфраструктури, в свою чергу здійснити відповідний розрахунок можливо лише за наявності документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Оскільки, відповідач ухилився від виконання вимог закону щодо звернення до позивача з клопотанням про укладання договору та не надав позивачу документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками, позивач не мав можливості визначити розмір пайової участі та провести претензійно-позовну роботу та відповідно вчасно подати позов до суду. Таким чином, виконавчий комітет Васильківської міської ради дізнався про порушення відповідачем вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після отримання вимоги ДФІ, а саме 28.04.2014, а тому позивач не мав можливості визначити розмір пайової участі та відповідно вчасно подати позов до суду.

При цьому, документами на підставі яких позивачем у 2016 році було визначено розмір величини пайової участі є сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року про відповідність закінченого будівництва об'єкту та акт готовності об'єкту до експлуатацію від 17.12.2013 об'єкту "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області", на підставі яких відповідач ввів в експлуатацію 1-ї черги будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11;ГРП.

Копії зазначених документів позивачем були отримані за результатом розгляду Київським окружним адміністративним судом зазначеної вище справи №810/2062/15 за позовом ДФС у Київській області до виконавчого комітету Васильківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

Так, під час розгляду даної справи встановлено, що представником виконавчого комітету Васильківської міської ради у справі №810/2062/15 було заявлено клопотання про витребування доказів від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції, а саме документів на підставі яких Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" було введено в експлуатацію 1-шу чергу будівництва багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 у справі №810/2062/15 було зупинено провадження до надання відповіді Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції в Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2015 було поновлено провадження у справі №810/2062/15 в зв'язку надходженням на адресу суду від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області.

Представником виконавчого комітету 03.11.2015 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та отримано копію сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 та акту готовності об'єкту до експлуатацію від 17.12.2013 стосовно об'єкту введеному в експлуатацію відповідачем.

Відтак, у листопаді 2015 року, після витребування судом сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 та акту готовності об'єкту до експлуатацію від 17.12.2013 та ознайомлення із матеріалами справи №810/2062/15, представник виконавчого комітету Васильківської міської ради отримав документи на підставі яких було здійснено розрахунок та визначено величину пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова, який становив 4% від загальної кошторисної вартості 1-ї чергу будівництва об'єкту "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків", пайова участь в якому становить 2 009 711,08 грн., з урахуванням кошторисної вартості будівництва в розмірі 50 242 777,00 грн.

Після визначення величини пайової участі по вказаному об'єкту, позивач, 28.09.2016 направив відповідачу лист-пропозицію із вимогою укласти договір пайової участі та відповідач, в свою чергу, листом від 27.03.2017 за вих. №11 на звернення позивача щодо укладення договору про пайову участь повідомив про те, що з огляду на введення 1, 2 та 3 черг будівництва в експлуатацію, правові підстави для укладення вказаного договору відсутні.

11.04.2017 позивачем було подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву, яка ухвалою від 21.04.2017 була повернута без розгляду, а згодом після повторного звернення ухвалою від 22.05.2017 знову повернута позивачу. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2017 було порушено провадження у даній справі.

Отже, зважаючи на те, що відповідач, як замовник будівництва та як особа, на яку покладений обов'язок ініціювання укладення спірного договору (звернення до органу місцевого самоврядування щодо укладення договору про пайову участь) його не виконав, що зумовило в свою чергу неможливість отримання позивачем даних щодо вартості будівництва об'єкта.

Так, статтею 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Вимогами законодавства передбачено обов'язок замовника взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту в разі його наміру забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті шляхом перерахування у відповідний місцевий бюджет коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури у строк до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (частини 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

За змістом частин 1, 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник будівництва має звернутися до органу місцевого самоврядування, який визначає порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту, з пропозицією про укладення договору пайової участі, який має бути укладений не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва про укладення правочину, але в термін до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

З урахуванням положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов'язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов'язок пов'язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування.

Передбачений частиною 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" строк (15 робочих днів, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію) встановлено для укладення договору про пайову участь в разі добровільного виконання стороною цього обов'язку шляхом звернення замовника будівництва до органу місцевого самоврядування з метою укладення такого договору.

Органи місцевого самоврядування знаходяться поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені можливості контролювати момент її здійснення, відтак, неукладення такого договору з підстав невиконання замовником обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування з відповідною пропозицією свідчить про його ухилення від укладення договору та може бути оскаржено в судовому порядку, у тому числі і після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов'язання, прямо передбаченого чинним законодавством.

Невиконання замовником обов'язку передбаченого законом не може надавати йому переваг перед замовником, що виконав обов'язок закону. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 27.03.2018 у справі № 911/419/17, від 29.05.2018 у справі № 910/17057/17.

Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту."

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

Підсумовуючи вищевикладене, з приводу встановлення судом обставин визнання поважними причин пропуску позивачем строку позовної давності, з урахуванням вказівок, що містяться у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі №910/8708/18, котрі в силу ч. 1 ст. 316 ГПК України є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи, суд зазначає наступне.

Позивач вказує на те, що він дізнався про порушення відповідачем вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після отримання вимоги ДФІ, а саме 28.04.2014, водночас він не мав можливості визначити розмір пайової участі та відповідно вчасно подати позов до суду.

При цьому, як було викладено вище, документами, на підставі яких позивачем у 2016 році було визначено розмір величини пайової участі є сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 про відповідність закінченого будівництва об'єкту та акт готовності об'єкту до експлуатацію від 17.12.2013 "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11)" в м. Васильків Київської області, на підставі яких відповідач ввів в експлуатацію 1-шу чергу будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11; ГРП, кошторисна вартість якого складає 50 242 777, 00 грн.

Копії зазначених документів виконавчим комітетом Васильківської міської ради були отримані з матеріалів судової справи № 810/2062/15, що розглядалася Київським окружним адміністративним судом за позовом ДФС у Київській області до виконавчого комітету Васильківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

Представником виконавчого комітету Васильківської міської ради 03.11.2015 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 810/2062/15 та отримано копію сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 та акту готовності об'єкту до експлуатацію від 17.12.2013 стосовно об'єкту введеному в експлуатацію Відповідачем.

Позивач 28 вересня 2016 року, тобто, майже через 11 місяців після отримання вказаних документів направив відповідачу лист-пропозицію із вимогою укласти договір пайової участі та відповідач, в свою чергу, листом від 27.03.2017 № 11 на звернення позивача щодо укладення договору про пайову участь повідомив, що з огляду на введення 1, 2 та 3 черг будівництва в експлуатацію, правові підстави для укладення вказаного договору відсутні.

В подальшому - 11 червня 2017 року, тобто, через 1 рік і 5 місяців з моменту отримання необхідних документів та через більш ніж 6 місяців з моменту направлення листа-пропозиції із вимогою укласти договір пайової участі позивачем було подано до Господарського суду міста Києва дану позовну заяву.

При цьому, відповідач вказує на відсутність поважних причини пропуску строку позовної давності позивачем, зазначаючи на відсутність обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, а саме - перешкоджали позивачу 11 місяців з моменту отримання необхідних документів направити відповідачу лист-пропозицію із вимогою укласти договір пайової участі та 1 рік і 5 місяців з моменту отримання необхідних документів та 6 місяців з моменту направлення позивачем листа-пропозиції із вимогою укласти договір пайової участі перешкоджали йому подати позов, очікуючи при цьому цілих півроку на відповідь на лист-пропозицію.

Так, згідно акту від 18.04.2014 року №16-31/51 Васильківськї об'єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Київській області, за період з 04.04.2012 по 23.03.2014 відбулась позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Васильківської міської ради.

Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача, Васильківська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, тобто виборним органом (радою), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади міста Василькова і приймати від її імені рішення (, що зареєстрована за адресою: 08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Володймирська, 2). Поряд з тим, відповідна вимога про усунення виявлених порушень від 28.04.2014 була направлялася та була зареєстрована Виконавчим комітетом Васильківської міської ради (, що зареєстрований за адресою: 08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, 56).

Тобто, з пояснень позивача випливає, що звернення позивача з даним позовом через 1 рік і 5 місяців з моменту отримання необхідних документів зумовлено саме з огляду на вказані вище обставини.

Так, положеннями статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема, встановлено основні терміни, використані в цьому Законі, які мають наступне значення:

- представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

- районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст;

- виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Разом з тим, частиною 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Таким чином з наведених приписів Закону випливає, що міська рада та виконавчий комітет такої міської ради є різними суб'єктами місцевого самоврядування, що виконують покладені на них функції відповідно до Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та інших нормативно-правових актів.

При цьому, сторонами у справі № 810/2062/15, за результатами розгляду якої позивачем у 2016 році було визначено розмір величини пайової участі для укладення спірного договору, є Державна фінансова інспекція в Київській області та Виконавчий комітет Васильківської міської ради, тобто позивач безпосередньо не є стороною у даній справі.

А отже, слід дійти висновку, що звернення позивача з даним позовом через 1 рік і 5 місяців з моменту отримання необхідних документів зумовлено, в тому числі тим, що позивач та Виконавчий комітет Васильківської міської ради, який є стороною у справі № 810/2062/15, є різними суб'єктами у контексті положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказані обставини утруднювали своєчасне подання позову, а тому причини пропущення позивачем позовної давності при зверненні до суду із вказаним позовом слід вважати поважними та порушене право позивача, з урахуванням припису ч. 5 ст. 267 ЦК України, підлягає захисту.

А отже, з урахуванням встановлення факту порушення відповідачем прав позивача, за захистом якого він звернувся з даним позовом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між Васильківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження", запропонованого в редакції позивача є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, а також за подання апеляційної скарги та касаційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1. ст. 256, 316 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Васильківської міської ради Київської області задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між Васильківською міською радою (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Володимирська, будинок 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" (01601, м. Київ, вулиця Мечнікова, будинок 16, ) в редакції позивача:

Договір

про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної

інфраструктури міста Василькова

м. Васильків

Васильківська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_3, який діє на підстав Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», надалі «Сторона 1», з однієї сторони та замовник -

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Трансбуд Впровадження», в особі керівника ОСОБА_4 , який діє па підставі статуту, надалі «Сторона 2», з іншої сторони, які надалі імІвановичаенуються «Сторонами», уклали цей Договір про наступне:

1. Предмет Договору

1.1. Відповідно до даного Договору Сторона 2 здійснює пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова шляхом перерахування коштів до міського цільового фонду створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова (далі - Фонд), а Сторона 1 приймає дані кошти на окремий рахунок.

2.Зобов'язання Сторін

2.1. Сторона 1 зобов'язується:

2.1.1. Виконати розрахунок розміру пайової участі, належної до оплати замовником у відповідності до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

2.1.2. Забезпечити видачу довідки про повну сплату коштів пайової участі, перерахованої Стороною 2 до Фонду.

2.1.3. Забезпечити можливість реалізувати проект будівництва Сторони 2 відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил.

2.2. Сторона 2 зобов'язується:

2.2.1. Здійснити будівництво об'єкта відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил.

2.2.2. Сплатити кошти пайової участі згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова до введення об'єкту в експлуатацію, в сумі: 2 009 711, 08 (два мільйони дев'ять тисяч сімсот одинадцять гривень 08 копійок), на розрахунковий рахунок № 0006 Васильківське УДКСУ (м. Васильків) 24170000 код ЗКПО (СДРПОУ) 37886067 банк ГУ ДКСУ у Київській області. МФО 821018 призначення: код платежу 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту».

2.2.3. Забезпечити виконання відповідних технічних умов та зовнішнього благоустрою до введення об'єкта в експлуатацію.

2.2.4. Дотримуватись підчас будівництва вимог проекту організації будівництва та Правил благоустрою і утримання території м. Василькова.

3.Права Сторін

3.1. Сторона 1 має право:

- вимагати від Сторони 2 додержання вимог чинного законодавства з питань пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту;

- здійснювати перевірки додержання Стороною 2 умов цього Договору;

- вимагати від Сторони 2 своєчасної та у повному обсязі сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

3.2. Сторона 2 має право:

- реалізувати свій проект будівництва відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил на території міста, відведеній для будівництва;

- вимагати від Сторони 1 виконання зобов'язань за цим Договором, а також чинного законодавства з питань пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

3.3. Сторони також мають інші права, визначені законодавством України.

4. Відповідальність Сторін

4.1. За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

4.2. За несвоєчасну або неповну сплату коштів пайової участі Сторона 2 сплачує пеню у розмірі 0,5% облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

5. Інші умови

5.1. Внесення змін та/або доповнень стосовно сплати коштів пайової участі частинами або відстрочення сплати пайової участі до даного Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід'ємною частиною цього Договору. Згодою або запереченням Сторони 1 на внесення змін та/або доповнень до цього Договору на пропозицію Сторони 2 є відповідне рішення міської ради, прийняте в установленому законом порядку.

5.2. Всі суперечки між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються у судовому порядку згідно з чинним законодавством.

5.3. Даний Договір не може бути розірвано в односторонньому порядку.

5.4. Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до виконання зобов'язань у повному обсязі. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених діючим законодавством.

5.5. Даний Договір складено в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони.

5.6. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" (01021, м. Київ, вулиця Мечнікова, будинок 16, ) на користь Васильківської міської ради Київської області (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Соборна, будинок 56, ) судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу..

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 03.10.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко