ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/111/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Величко Т.А., Лавриненко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 11.06.2018р., суддя в І інстанції Мавродієва М.В., повний текст якого складено 18.06.2018р. в м. Миколаєві

по справі № 915/111/18

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон

про: стягнення 27936,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (далі - Порт) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН (далі ТОВ «Нібулон») про стягнення 15 754,30 грн. - основного боргу за послуги, одержані у січні 2015 року, а також 1 375,16 грн. - 3% річних за період з 21.02.2015р. по 18.01.2018р. та 10 807,41 грн. втрат від інфляції за період з березня 2015р. по грудень 2017р.

Позовні вимоги обґрунтовувалися невиконанням відповідачем зобовязань з оплати спеціалізованих послуг по проведенню криголамних робіт в період льодової компанії, що були надані та розраховані позивачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню № 405 від 03.06.2013 (далі - Перелік) і Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 №1059, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за №72/24849 (далі - Тарифи) та мають бути оплачені відповідачем відповідно до вказаних нормативних актів та умов договору №7-С від 04.10.2010 з надання послуг по обслуговуванню суден з додатковими угодами № 1, № 2, № 3 до нього.

ТОВ «Нібулон» не визнало позов посилаючись на те, що воно не зверталося до позивача із заявками та не замовляло надання послуг із проведення криголамних робіт в ділянках водного простору по яких рухаються судна відповідача і він такими послугами не користувався, позивач зазначених послуг відповідачу не надавав та відсутні докази, які свідчили б про фактичне виконання позивачем відповідних криголамних робіт в 2014р.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.06.2018 у справі № 915/111/18 у задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю. Апеляційна скарга з урахуванням її змісту обґрунтована невідповідністю викладених у рішенні висновків місцевого суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, ст. 21 Закону України «Про морські порти України», ст. 8 Закону України «Про природні монополії», Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 405 від 03.06.2013 і Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 №1059, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за №72/24849.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Нібулон» заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 04.10.2010 року між Державним підприємством Миколаївський морський торговельний порт, правонаступником якого є Державне підприємство Адміністрація морських портів України (Порт) та ТОВ СП Нібулон (Агент) було укладено договір № 7-С, за умовами якого Порт зобовязався надавати ТОВ СП Нібулон за відповідними письмовими заявками послуги по обслуговуванню суден, а Агент зобовязався приймати ці послуги та оплачувати їх вартість згідно з дорученнями від імені та за рахунок судновласника, на умовах цього договору.

Додатковою угодою № 1 від 17.06.2013р. до даного договору ДП Миколаївський морський торговельний порт було замінено на Державне підприємство Адміністрація морських портів України.

Додатковою угодою № 2 від 20.06.2013р. до даного договору сторонами було внесено зміни до договору щодо зобовязань сторін, порядку проведення розрахунків та доповнено договір додатком № 3 Вільні тарифи на послуги, які надаються службою капітану порту.

Відповідно до умов п.п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 договору №7-С (з урахуванням умов Додаткової угоди №2), Порт зобовязався: надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів за користування наданими послугами, які розраховані на підставі встановлених цін і державних тарифів та вимог цього договору. Рахунки направляються поштою або вручаються агенту під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом. Надавати по можливості і за заявками агента інші послуги з оформленням рахунків відповідно до діючих тарифів. Надавати агенту для підписання, на наступний день після надання послуг, приймально-здавальний акт.

Згідно з п.п. 2.2.3., 3.1. договору агент зобовязався: отримувати від порту рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту; одержувати попередні рахунки на передоплату за портові збори згідно Постанови КМУ від 12.10.2000 №1544 (із змінами та доповненнями) на другу добу після надання заявки на заходження судна в порт. Оплату попередніх рахунків (портових зборів) агент виконує не пізніше ніж за добу до виходу судна з порту. Оплата причального збору здійснюється агентом на розрахунковий рахунок ВСП Дніпро-Бузький ДП ММТП.

Згідно з п. 3.2 договору №7-С (в редакції Додаткової угоди №2) Агент здійснює остаточні розрахунки за портові збори до виходу судна з порту, а за інші послуги до 20-го числа місяця, наступного за звітним на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів.

Згідно з п. 3.4 договору №7-С, у разі зміни ціноутворюючих факторів та державних регульованих цін та тарифів, вони набирають чинності в порядку, передбаченому законодавством, про що порт інформує Агента письмово. Про зміну вільних тарифів порт також інформує Агента.

За умовами розділу 4 договору після надання послуг, протягом доби, порт повинен надати агенту на підписання приймально-здавальний акт в двох примірниках, по одному для кожної сторони. Агент протягом доби з дня одержання приймально-здавального акту зобовязаний підписати і повернути його порту.

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір набирає силу з моменту підписання і діє до 31.12.2010 року і вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання протягом одного місяця до закінчення дії цього договору.

Належних доказів які б свідчили, що сторонами було заявлено про розірвання даного договору, у справі не міститься, а тому цей договір є чинним по теперішній час.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 31.12.2014 №22-А/2014 оголошено з 01.01.2015 початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 27.01.2015 №2-А/2015 оголошено про завершення льодової кампанії з 28.01.2015.

В період з 17.01.2015 по 21.01.2015 ТОВ СП Нібулон здійснювало перевезення вантажу кукурудзи на зовнішній рейд Миколаївського морського порту буксирами Лідіївський, Нібулон-1, Нібулон-2, Нібулон-4, КПЛ-99 та баржами: НБЛ-001, НБЛ-002, НБЛ-003, НБЛ-004, НБЛ-005, НБЛ-006, НБЛ-007, НБЛ-003, НБЛ-006, НБЛ-007, НБЛ-022, що підтверджується наданими позивачем коносаментами, довідками про оформлення приходу та виходу суден і не заперечується відповідачем.

Позивач вказує, що протягом періоду оголошеної льодової компанії ДП „АМПУ в особі Миколаївської філії ДП „АМПУ (адміністрація Миколаївського морського порту) забезпечило безпечні умови для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден ТОВ СП „Нібулон в межах акваторії морського порту Миколаїв.

Між сторонами було складено Акт наданих послуг (виконаних робіт) № 01191512 від 26.03.2015, в якому визначено перелік наданих послуг та їх вартість, у тому числі вартість послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у сумі 15754,30 грн., який підписаний з боку відповідача із зауваженнями в частині послуг із забезпечення проведення криголамних робіт.

У звязку з виконанням зазначених операцій, Портом виставлено рахунок від 26.03.2015 №01191512 на оплату послуг, який оплачується портовими зборами, зокрема, адміністративним, корабельним, санітарним, канальним, а також на оплату послуг із забезпечення проведення криголамних робіт у сумі 15754,30 грн., який був отриманий відповідачем факсом та поштою.

Послуги по проведенню криголамних робіт відповідачем не були оплачені, у звязку з чим позивач і звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача 15754,30 грн. основного боргу за надані послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, а також 1 375,16 грн. - 3% річних та 10 807,41 грн. втрат від інфляції у звязку з несплатою відповідачем основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд керувався приписами ст. ст. 4, 19, 21 Закону України Про морські порти України, ст. ст. 3, 4, 189 ГК України, ст. 901 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню № 405 від 03.06.2013, наказом Міністерства інфраструктури України №1059 від 26.12.2013 затверджені «Про затвердження тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» та зазначив про те, що позивач безпідставно вважає що зобовязання відповідача сплатити «тариф» виникає лише з факту перебування судна в акваторію порту (фактично ототожнюючи з податками) без факту виконання ним «послуг з забезпечення проведення криголамних робіт». Посилання позивача на наказ Міністерства інфраструктури України №1059 від 26.12.2013, яким затверджені «Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», не можуть вважатись достатньою правовою підставою для стягнення коштів, оскільки вказані тарифи встановлюють розмір тарифів, проте підстави виникнення зобов'язань зі сплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт тарифами не врегульовано. Факт здійснення «проведення криголамних робіт зі сторони порту» є обовязковою передумовою і підставою виникнення спірного зобовязання і саме це створює умови для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та рух суден в межах акваторії морського порту в період оголошення льодової компанії в порту, оскільки потребує додаткового проведення криголамних робіт понад обсяг послуг які оплачуються корабельним збором. Доказів замовлення послуги з колки криги (криголамних робіт) у спірний період, укладання відповідних договорів та проведення на їх підставі оплати відповідних робіт, позивачем суду не надано.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, оскільки вони зроблені без аналізу та врахування всіх наявних в матеріалах справи доказів та вимог закону, що регулює спірні правовідносини.

Предметом спору у даній справі є вимоги Порту про стягнення з відповідача вартості наданої спеціалізованої послуги по проведенню криголамних робіт в період льодової компанії, що були надані та розраховані позивачем на підставі Переліку і Тарифів.

Згідно ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 Закону України Про морські порти України у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Частиною 2 ст.21 вказаного Закону встановлено, що перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з Переліком спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 405 від 03.06.2013, до спеціалізованих послуг віднесено, зокрема, забезпечення проведення криголамних робіт.

Відповідно до п.2.1 Тарифів нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, у такому порядку: для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту - за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі / за межі акваторії морського порту повязаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів.

Пунктами 1.2., 1.3., 1.4. Тарифів встановлено, що сплата послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється за ставками, визначеними в додатку 2 до цих Тарифів, на користь ДП Адміністрація морських портів України. Розрахунок вартості послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт встановлюються на послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії.

Правовий аналіз наведених вище нормативних приписів свідчить, що дії позивача по забезпеченню проведення криголамних робіт в період дії льодової кампанії з метою забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту, є послугою, яка надається заздалегідь невизначеному колу субєктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії, які в силу самого лише факту входу/виходу судна в/за межі акваторії морського порту в указаний період, є споживачами такої послуги, адже вони є тими особами, яким позивач зобовязаний забезпечити створення безпечних умов для здійснення вказаних дій шляхом проведення криголамних робіт.

Згідно з ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування в морському порту будь-яке судно зобовязане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, повязаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що саме наведені вище приписи законодавства визначають підстави виникнення спірного зобовязання проведення криголамних робіт зі сторони порту, що мають наслідком безпечний вхід, вихід, маневрування, швартування, перешвартування та рух суден в межах акваторії морського порту, і такі дії під час оголошеної льодової кампанії в ході здійснення власної господарської діяльності усвідомлено вчинялись відповідачем, свідчать як про згоду останнього на надання послуг, так і про споживання ним вказаних послуг.

Таким чином, посилання відповідача на те, що підставою надання спірної послуги є її замовлення відповідно до умов договору, але він не звертався до позивача із заявками та не замовляв надання послуг із проведення криголамних робіт в ділянках водного простору по яких рухаються його судна, він такими послугами не користувався, а позивач зазначених послуг йому не надавав, є помилковими, оскільки підстави, розмір тарифів на таку послугу та порядок її оплати безпосередньо встановлені приписами чинного законодавства.

Зазначене вище безпідставно не було враховано місцевим судом, у звязку з чим висновки суду про те, що позивач необґрунтовано вважає, що зобовязання відповідача сплатити тариф виникає лише з факту перебування судна в акваторію порту без факту виконання ним послуг з забезпечення проведення криголамних робіт, а посилання позивача на наказ Міністерства інфраструктури України №1059 від 26.12.2013, яким затверджені «Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», не можуть вважатись достатньою правовою підставою для стягнення коштів, оскільки вказані тарифи встановлюють розмір тарифів, проте підстави виникнення зобов'язань зі сплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт тарифами не врегульовано, також є помилковими, оскільки не спростовують правомірності нарахування спірної суми згідно з п. 2.1 Тарифів, які є чинним нормативним регулюванням, а відтак підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає також необґрунтованим посилання суду на те, що факт здійснення проведення криголамних робіт зі сторони порту є обовязковою передумовою і підставою виникнення спірного зобовязання і саме це створює умови для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та рух суден в межах акваторії морського порту в період оголошення льодової компанії в порту, оскільки потребує додаткового проведення криголамних робіт понад обсяг послуг які оплачуються корабельним збором. Доказів замовлення послуги з колки криги (криголамних робіт) у спірний період, укладання відповідних договорів та проведення на їх підставі оплати відповідних робіт, позивачем суду не надано.

Так, встановлювати та доводити фактичне виконання певних дій для застосування Тарифів необхідно лише у випадку, передбаченому приміткою до таблиці 2 додатку 2 Тарифів, щодо криголамного проведення суден Азовським морем та Керч-Єнікальським каналом, а саме: тарифи, що наведені у таблиці 2 застосовуються при фактичному виконанні криголамного проведення суден у льодових умовах. Чинним законодавством не передбачено встановлювати та доводити фактичне виконання криголамних робіт для застосування таблиці 1 додатку 2 Тарифів. Також законодавством не передбачено застосування Тарифів виключно лише при утворенні льодового покриття на акваторії порту. Тарифи не містять виключень їх застосування у разі відсутності льоду на окремій ділянці акваторії, зокрема зовнішньому рейді порту, тощо.

Суд у рішенні помилково ототожнює поняття «послуги із забезпечення проведення криголамних робіт» та «проведення криголамних робіт». Надання послуг та проведення робіт не є тотожними поняттями, тому послуга не може підтверджуватись проведенням робіт.

Верховний Суд у постанові від 27.02.2018р. у справі № 915/370/15 зазначив таке: «Послугам обовязково властиві щонайменше дві ознаки: 1) надання послуги невіддільне від діяльності особи-послугонадавача; 2) корисний ефект такої діяльності не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, а полягає в самому процесі надання послуги.

Послугу, можна визначити як різновид обєктів цивільних правовідносин, що виражається у вигляді певної правомірної операції, тобто у вигляді ряду дій виконавця або у діяльності, що являється обєктом зобовязання, яка має нематеріальний ефект, нестійкий речовий результат або уречевлений результат, пов'язаний з іншими договірними відносинами, і яка характеризується властивостями здійсненності, невіддільності від джерела, моментальною споживністю, неформалізованістю якості».

Таким чином, проведення робіт, на відміну від послуг, завжди має певний осяжний матеріальний результат. Забезпечити означає зробити можливим.

Отже, послуга із забезпечення проведення криголамних робіт означає діяльність Порту, яка зробить можливим проведення криголамних робіт. Ця послуга не означає безпосереднє проведення криголамних робіт та не означає обовязок їх проведення саме Портом. Судом установлено, що розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 31.12.2014 №22-А/2014 оголошено з 01.01.2015 початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту.

Зазначене вище не було враховано місцевим судом, у звязку з чим, обставини справи та доводи сторін не були оцінені в контексті нормативних приписів, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлені апеляційним судом у даній справі обставини, з огляду на вищезазначене правове регулювання, дає підстави для висновку, що позовні вимоги Порту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не спростувавши факту отримання від позивача послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у сумі 15754,30 грн., не надав суду належних доказів проведення остаточного розрахунку, у звязку з чим прострочений борг відповідача перед позивачем в сумі 15 754,30 грн. визнається судом апеляційної інстанції таким, що підлягає стягненню.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачеві 1 375,16 грн. 3% річних за період з 21.02.2015р. по 18.01.2018р. та 10 807,41 грн. втрат від інфляції за період з березня 2015р. по грудень 2017р.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, оскільки факт порушення встановленого умовами договору строку виконання грошового зобовязання з боку відповідача є встановленим, і останнім не спростовано, то, відповідно, і вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції є обґрунтованою.

За результатами перевірки обчислених позивачем розрахунків процентів річних та втрат від інфляції судом апеляційної інстанції встановлено, що вони відповідають умовам укладеного сторонами договору та чинному законодавству і відповідачем не спростовані як в цілому, так і за їх складовими, доводи відповідача не містять власного контррозрахунку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявлених до стягнення сумах.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд надав невірну юридичну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим зазначене рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно з ст. ст. 123, 129 ГПК України за рахунок відповідача позивачеві підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1762 грн. та за подання і розгляд апеляційної скарги в сумі 2 643 грн., а всього в сумі 4 405 грн.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року у справі № 915/111/18 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон () на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (код 38728444) 15 754,30 грн. основного боргу, 1 375,16 грн. 3% річних, 10 807,41 грн. втрат від інфляції та судові витрати в сумі 4405 грн.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24.09.2018р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1