ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/3374/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Приватного підприємства "Вторсплав"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 01.02.2018

у складі колегії суддів: Чус О.В. (головуючого), Кузнецова В.О., Кощеєва І.М.

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 14.12.2017

у складі судді: Примак С.А.

у справі № 904/3374/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. 28.04.2015 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ", визнано грошові вимоги ТОВ "Торговий дім ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ" в загальній сумі 460 827,00 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів, розпорядником майна призначено Гальченко Євгена Анатолійовича.

2. 23.11.2017 Приватне підприємство "Вторсплав" подало до господарського суду заяву про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 по справі №904/3374/15 за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 у справі відмовлено у задоволенні заяви ПП "Вторсплав" про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 по справі №904/3374/15 за нововиявленими обставинами, залишено ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.15р. по справі №904/3374/15 без змін.

4. Ухвала господарського суду обґрунтована тим, що подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами особою, яка не має на це права, виключає перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заявник ПП "Вторсплав" не є стороною у справі №904/3374/15 про банкрутство ТОВ "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ" та не є учасником у справі про банкрутство №904/3374/15 в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

5. Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватним підприємством "Вторсплав" подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просив скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду, задовольнити заяву ПП "Вторсплав" про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 у справі №904/3374/15 за нововиявленими обставинами, оскільки, оскаржувана ухвала прийнята передчасно, при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм процесуального права.

6. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі №904/3374/15 У задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Вторсплав" відмовлено, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі №904/3374/15 залишено без змін.

7. Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано наступним.

7.1. Відповідно до ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

7.2. Оскільки ПП "Вторсплав" не є стороною у справі №904/3374/15 про банкрутство ТОВ "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ", апеляційна інстанція погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що заявник ПП "Вторсплав" не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 113 ГПК України, що виключає можливість звернення до суду з подібною заявою.

7.3. Доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на думку судової колегії апеляційного суду не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими фактичними обставинами у справі.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

8. 15.02.2018 приватне підприємство "Вторсплав" звернулось через Дніпропетровський апеляційний господарський суду до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/3374/15.

9. 26.02.2018 справа № 904/3374/15 Господарського суду Дніпропетровської області разом з вказаною касаційною скаргою приватного підприємства "Вторсплав" направлена до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

10. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 19.03.2018 для розгляду справи

№ 904/3374/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Білоус В.В. (головуючий), Ткаченко Н.Г., Жуков С.В.

11. Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 904/3374/15 за касаційною скаргою приватного підприємства "Вторсплав" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017; розгляд касаційної скарги призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

12. Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі № 904/3374/15 Приватним підприємством "Вторсплав" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/3374/15 та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

13. На думку скаржника, оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права при неповному з'ясуванні обставин справи з огляду на таке.

13.1. Факти на які посилається Приватне підприємство "Вторсплав" у заяві про перегляд ухвали про порушення провадження у справі № 904/3374/15 мають суттєве значення і можуть слугувати підставою для її скасування. Дані факти підтверджено належними та допустимими доказами.

13.2. До заяви про перегляд було надано докази, що підтверджують відсутність вимог у заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ" до боржника ТОВ "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ", що унеможливлює порушення провадження у справі про банкрутство.

13.3. Якщо суд дійшов висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовую норми Конституції України як норми прямої дії. Стаття 55 Конституції України: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом".

13.4. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції, він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hance-Adam ІІ of Liechtenstein v. Germani).

13.5. Відмовляючи ПП "Вторсплав" у задоволенні заяви про перегляд ухвали про порушення провадження у справі № 904/3374/15 лише з тих підстав, що воно не є стороною у справі, суд підходить до заяви формально, відмовляючи йому у відновленні порушеного права та як наслідок порушується сама мета існування суду та прав на захист своїх інтересів у суді передбачених Конституцією.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

14. Арбітражний керуючий Верченко Д.В. подав відзив на касаційну скаргу, якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без задоволення.

Позиція Верховного Суду

15. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не буле встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

17. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Щодо доводу касаційної скарги про те, що відмовляючи Приватному підприємству "Вторсплав" у задоволенні заяви про перегляд ухвали про порушення провадження у справі № 904/3374/15 лише з тих підстав, що воно не є стороною у справі, суд підходить до заяви формально, відмовляючи йому у відновленні порушеного права та як наслідок порушується сама мета існування суду та прав на захист своїх інтересів у суді передбачених Конституцією колегія суддів зазначає наступне.

19. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

20. Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

21. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

22. У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

23. Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

24. Відповідно до ст. 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

25. Згідно з частиною 2 цієї статті (в редакції, чинній до 15.12.2017) підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

26. Відповідно до ст.113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

27. Виходячи із положень вказаної норми, особи, які мають право на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - сторони, прокурор і треті особи.

28. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом":

учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство;

сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

29. Крім того, цією ж статтею Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

30. Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника визначені приписами статей 23-25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

31. При цьому, виходячи з положень Господарського процесуального кодексу України та норм статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правовий статус особи, як такої, що має кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство відрізняється, в залежності від стадії провадження у справі про банкрутство, від процесуального статусу цієї ж особи, як сторони або учасника провадження у справі про банкрутство, що має та користується відповідними процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

32. Таким чином, відповідно до наведених норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

33. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне підприємство "Вторсплав" не є стороною у справі № 904/3374/15 про банкрутство ТОВ "ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ".

34. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правомірних висновків про те, що заявник ПП "Вторсплав" не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у ст.113 ГПК України, що виключає можливість перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 у справі № 904/3374/15 за нововиявленими обставинами.

35. З огляду на викладене, доводи скаржника спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.

36. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

37. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи (рішення у справі "Руїз Торіха проти Іспанії").

38. Згідно приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

39. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

40. Оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідають.

41. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

42. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови були дотримані.

43. Оскільки підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Вторсплав" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/3374/15 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/3374/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко