РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018Справа № 910/9097/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до Фізичної особи-підприємця Шамоти Миколи Вячеславовича

про стягнення 35 767, 16 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика", позивач) з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Шамоти Миколи Вячеславовича (далі - ФОП Шамота М.В., відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 35 767, 16 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання фінансового кредиту № 114-К від 03.11.2017 р., в частині повного та своєчасного повернення наданих у кредит грошових коштів, а також плати за користування ними, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Бізнес Позика" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 9 182,68 грн., плату за користування кредитом у сумі 5 289,11 грн., штраф у сумі 21 295,37 грн., а всього - 35 767, 16 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.07.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2017 р. між ТОВ "Бізнес Позика" (кредитодавець) та ФОП Шамотою М.В. (позичальник) був укладений договір про надання фінансового кредиту № 114-К (далі - договір). За умовами цього договору (п. 1.1) кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом, і у разі нарахування кредитодавцем - неустойку, у порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. Факт надання кредиту, а також усі його його істотні умови фіксуються у відповідній додатковій угоді про надання кредиту, що є невід'ємною частиною договору.

Розмір та порядок нарахування плати за користування (сума коштів, яка виражена в процентах, за користування кредитом), визначається в додаткових угодах до договору (розділ 2 договору).

Для отримання кредиту позичальник подає кредитодавцю заяву про отримання кредиту та інші документи. У випадку прийняття кредитодавцем рішення про видачу кредиту, сторони підписують даний договір та укладають додаткову угоду про надання кредиту, у якій фіксують розмір кредиту, розмір плати за користування кредитом, строки повернення кредиту та інші істотні умови (розділ 3 договору).

Відповідно до п. 5.1.1 позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі кредит і нараховану плату за користування, у порядку та строки, визначені додатковою угодою.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (розділ 6).

Додатковою угодою № 1 до договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 10 000,00 грн., які позичальник зобов'язується повернути, сплатити плату за користування ними, а також у разі наявності пеню та штраф. Кредит надається строком на 56 днів, де першим днем є дата підписання даної додаткової угоди.

Також у додатковій угоді сторони визначили графік повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом, де останнім днем повернення кредиту визначили 29.12.2017 р.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору, позивач надав ФОП Шамоті М.В. грошові кошти у загальній сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 127 від 03.11.2017 р., наявним в матеріалах справи.

Проте, відповідач належним чином покладені на нього зобов'язання не виконав, прострочив сплату кредиту та не здійснив плату за користування кредитом (проценти), внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 9 182,68 грн. та за відсотками у сумі 5 289,11 грн. перед ТОВ "Бізнес Позика".

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором № 114-К від 03.11.2017 р. суду не надав, відтак, у ФОП Шамоти М.В. наявна непогашена кредитна заборгованість у сумі 9 182,68 грн. та заборгованість за невнесення плати за користування кредитом у сумі 5 289,11 грн.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми кредиту та плати за користування кредитом, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за кредитом в розмірі 9 182,68 грн. та плата за користування кредитом у сумі 5 289,11 грн.

Також за прострочення строків сплати обов'язкових платежів за кредитом позивач просив стягнути з відповідача штраф у сумі 21 295,37 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 статті 549 ЦК України).

У пункті 6 додаткової угоди до договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником строків обов'язкових платежів (основної суми кредиту, плати за користування кредитом), кредитодавець може нарахувати штраф на суму прострочених загальних платежів у розмірі 1,23 процентів за кожний календарний день прострочення, включаючи день погашення, виходячи із наявної суми прострочених загальних платежів на початок календарного дня.

Зважаючи на встановлене судом прострочення грошового зобов'язання відповідачем, суд здійснив власний перерахунок заявленої до стягнення неустойки та дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в сумі 21 295,37 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Шамоти Миколи Вячеславовича про стягнення заборгованості у сумі 35 767, 16 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шамоти Миколи Вячеславовича (03164, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 624, ідентифікаційний код 41084239) заборгованість за кредитом у сумі 9 182 (дев'ять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 68 коп., плату за користування кредитом у сумі 5 289 (п'ять тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн. 11 коп., штраф у сумі 21 295 (двадцять одна тисяча двісті дев'яносто п'ять) грн. 37 коп., судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.