ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
01.10.2018р. Справа №905/1066/18
за позовом Фермерського господарства «Сади хотімлі», с.Хотімля
до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальінстю «Бахмутський розсадник», м.с.Ягідне
про стягнення збитків в сумі 5886340,64 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Хохуля М.С.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
В засіданні суду брали участь
В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 05.09. по 01.10.2018р. о 14.30 год.
Фермерське господарство «Сади хотімлі», с.Хотімля, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Бахмутський розсадник», м.с.Ягідне, про стягнення збитків в сумі 3419140,64 грн., з яких:
- витрати понесені позивачем в сумі 714647,64 грн.;
- упущена вигода від неотримання компенсації від держави в сумі 1104493,00 грн.;
- упущена вигода від неотриманого прибутку від врожаю в сумі 1600000,00 грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.2018р. відкрите провадження у справі №905/1066/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.07.2018р. о 14.30 год.
06.07.2018р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог від 06.07.2018р., в якій останній збільшив позовні вимоги в частині стягнення упущеної вигоди від неотриманого прибутку від врожаю, і заявив про стягнення з відповідача збитків в сумі 5886340,64 грн., у тому числі витрати понесені позивачем в сумі 714647,64 грн., упущену вигоду від неотримання компенсації від держави в сумі 1104493,00 грн., упущену вигоду від неотриманого прибутку від врожаю в сумі 4067200,00 грн.
В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №20180312 від 18.04.2018 купівлі-продажу сільськогосподарських товарів в частині невиконання свого обовязку з поставки товару, що призвело до виникнення збитків у позивача.
09.07.2018р. до суду надійшов відзив на позов №20180703 від 05.07.2018р., згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав з посилання на:
- відсутність порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу позивача;
- відсутність факту порушення зобовязань за договором з боку відповідача;
- відсутність письмових заявок позивача на поставку товару згідно п.2.1 договору;
- невчинення позивачем жодних дій, передбачених п.2.1 договору, спрямованих на отримання товару, що поставляється за договором та його вивезення;
- відсутність збитків, як у формі прямої дійсної шкоди, так і у формі не отриманих доходів (прибутку);
- договори та додатки до них надані позивачем в підтвердження понесених позивачем витрат датовані у строк до настання 20.05.2018р. (граничний строк виконання зобов`язань за договором), не повязані з усуненням наслідків невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання (вчинення правопорушення);
- позивачем не надано жодних доказів реальної оплати (довідки про рух по банківським рахункам на певні дати оплати та наступний банківський день) за договорами, укладеними позивачем та третіми особами;
- відсутність витрат, які особа зробила саме для відновлення свого порушеного права;
- відсутність причинно-наслідкового зв`язку між витратами позивача та діяннями відповідача.
- відсутність будь-яких доказів понесених позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди від неотриманого прибутку від врожаю в сумі 1600000,00 грн.
27.07.2018р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 27.07.2018р., згідно якої позивач стверджує про те, що:
- укладання договору з позивачем стало приводом до перерахунку попередньої оплати товару відповідачеві та здійснення значної підготовки до майбутньої посадки саджанців;
- внаслідок порушення відповідачем зобовязань з поставки саджанців позивач не отримає компенсацію від держави, а вказана компенсація є не одержаним доходом, який позивач одержав би у разі належного виконання зобовязань або додержання правил здійснення господарської діяльності відповідачем;
- збитки у вигляді неотриманого доходу від врожаю обраховуються множенням показників врожайності на загальну площу земельних ділянок та на ціну яблук за кілограм згідно експертного висновку №93 ЦЗ від 22.06.2018р. складеного та підписаного експертом ОСОБА_2.
10.08.2018р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача №20180805 від 06.08.2018р., в яких останній зазначив, що:
- відповідачем не припущено порушення зобовязань за договором купівлі-продажу №20180312 від 18.04.2018р., оскільки покупцем письмових заявок на поставку товару не було подано, а отже відсутні підстави для застосування господарсько-правової відповідальності в цілому, в тому числі у формі відшкодування збитків;
- 04.05.2018р. відповідачем повернуто в повному обсязі попередню оплату позивачу;
- позивачем не вжито жодних заходів щодо одержання таких доходів у майбутньому (укладання договорів на придбання садивного матеріалу в інших субєктів господарювання), що є порушенням ст.623 Цивільного кодексу України;
- станом на момент укладання та виконання договору купівлі-продажу №20180312 від 18.04.2018р., і станом на сьогодення у позивача не виникли речові права (в тому числі право користування) земельними ділянками фізичних осіб-засновників у звязку із відсутністю юридичного факту реєстрації у Державному реєстрі;
- надані позивачем документи підтверджують непослідовність виконаних робіт з підготовки грунту та неготовність прийняти товар згідно договору №20180312 від 18.04.2018р., який в цей же проміжок часу природним методом тимчасово (до майбутнього посадкового сезону) втратив властивості, передбачені Технічними умовами ДСТУ 4938:2009 «Саджанці плодових культур», затвердженими Наказом Держспоживстандарту України від 26.03.2008 №101, в частині наявності розпускання листя;
- позивач здійснив капітальні вкладення та ряд можливо необхідних, але не визначених робочим проектом підготовчих робіт по створенню яблуневого саду, які не можуть вважатися збитками;
- не отримані компенсації з державного бюджету не є прибутком з урахуванням визначеного поняття «прибуток» в ст.142 Господарського кодексу України;
- виписка Харківського ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 21.03.2018р. по 01.06.2018р. містить операції з яких витрати по договору є майже в двічі меншими ніж зазначений позивачем розмір прямої дійсної шкоди по договору;
- в договорі не міститься жодного посилання, що він укладався з метою реалізації програми «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і догляд за ними»;
- позивачем безпідставно визначений розмір завданих збитків у вигляді неодержаного прибутку, у звязку з його неправильним розрахунком без врахування всіх повязаних з цим витрат.
Ухвалою від 14.08.2018р. закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи №905/1066/18 по суті на 05.09.2018 року о 14:00 год.
За приписами п.2 ч.1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.
Як встановлено, заява позивача про зменшення позовних вимог надійшла до суду після закінчення підготовчого провадження.
Згідно ч.1 та ч.2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.
При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.
В судовому засіданні 01.10.2018р. позивачем заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про зменшення позовних вимог. Обгрунтовуючи своє клопотання позивач посилається на ті обставини, що у останнє підготовче засідання, яке відбулося 14.08.2018р., він не мав можливості з'явитися у зв'язку з хворобою. Про вказані обставини ним було повідомлено суд у клопотанні від 14.08.2018р. про відкладення розгляду справи. Таким чином, за твердженням позивача, хвороба представника та нез'явлення його у останнє підготовче засідання, закриття судом підготовчого провадження незважаючи на заявлене клопотання про перенесення розгляду справи позбавили позивача права на зменшення позовних вимог.
Виходячи з того, що саме позивачеві належить право визначення розміру позовних вимог, враховуючи, що таке право може бути реалізоване останнім під час звернення до суду з позовом та в-подальшому шляхом подання заяв про збільшення або зменшення позовних вимог до закінчення підготовчого провадження, приймаючи до уваги наявність обставин, які дійсно перешкодили позивачу вчинити відповідні процесуальні дії, суд вважає за можливе поновити позивачу строк на подання заяви про зменшення позовних вимог.
28.09.2018р. до господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява від 25.09.2018р. про залишення позову без розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване ним лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі інших сторін у справі.
Таким чином, враховуючи надану позивачем заяву, позов у справі №905/1066/18 підлягає залишенню без розгляду.
Згідно ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.
Одночасно, враховуючи, що позовну заяву у даній справі залишено без розгляду за заявою Фермерського господарства «Сади хотімлі», с.Хотімля, тобто, самого позивача, відсутні відповідні правові підстави для повернення позивачу сплаченого ним за розгляд даного спору судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.119, п.5 ч.1 ст.226, ст.ст.130, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
В судовому засіданні 01.10.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Повний текст ухвали підписано 02.10.2018р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Г.В. Левшина