ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/511/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка",

вул. Саксаганського, буд. 70-А, м. Київ, 01032,

до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька",

вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018,

про стягнення страхового відшкодування в сумі 33 052,76грн

Представники сторін не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 33 052,76грн.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи на 25.06.2018 року. В судовому засіданні 25.06.2018 року відкладено розгляд справи на 14.08.2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018 року - визначено суддю Фрич М.М. Ухвалою суду від 20.08.2018 року розгляд справи по суті призначено на 25.09.2018 року.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок виплати ПрАТ "СК "Уніка" страхового відшкодування вигодонабувачу на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4610/0001662 від 17.08.2017 року, у зв'язку з настанням страхового випадку (пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді застрахованого автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1, у позивача виникло право вимоги до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" як до страховика особи, з вини якої сталася ДТП - ОСОБА_1, відповідно до полісу АК/000913523. Оскільки відповідач, отримавши вимогу позивача, суму страхового відшкодування не виплатив, позивач звернувся з зазначеним позовом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку сума страхового відшкодування становить 33052, 76 грн.

Таким чином з посиланням на ст. 22, 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач просить суд стягнути з відповідача 33052,76 грн страхового відшкодування.

Заперечення відповідача.

21.09.2018 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву вих.№1320 від 20.09.2018 року (вх.№14270/18 від 21.09.2018). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданому автомобілю Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1 від 09.02.2018 року №03-09/02, складеного СПД ОСОБА_2, де зазначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (70%) складає 16 550, 34 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4610/0001662 (а.с.15).

Відповідно до п.1.1. застрахованим транспортним засобом є Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п.2.1. вказаного договору одним зі страхових ризиків є ДТП.

26.11.2017 року у м. Київ по вул. Володимирська, 24 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу ЗАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2017 року по справі №761/46744/17, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ "СК "Галицька" згідно полісу АК/000913523.

Відповідно до п.9.3. договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з фактичного розміру збитків, завданих ТЗ в результаті страхового випадку. Відповідно до п.10.1.виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта.

Відповідно до п.10.3. розмір збитку може визначатися судовим експертом або оцінювачем, призначеним на вимогу та за рахунок страховика.

Відповідно до рахунку №С000044137 від 18.12.2017 року, складеного ТОВ "Автолайф Центр" - вартість відновлюваного ремонту автомобіля Land Rover становить 33052, 76 грн (а.с.35).

Відповідно до Страхового акту №00245112 від 12.02.2018 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу становить 33052,76 грн (а.с.12).

Відповідно до п.9.1. договору страхове відшкодування може бути сплачено вигодонабувачу.

Відповідно до платіжного доручення №007786 від 16.02.2018 року позивачем сплачено 33052,76 грн страхового відшкодування на рахунок ТОВ "Автолайф центр" (а.с.36).

Відповідно до заяви №21643 на виплату страхового відшкодування від 27.02.2018 року, направленої відповідачу, позивач просить здійснити відшкодування шкоди в розмірі 33 052, 76 грн (а.с.38).

Суд, дослідивши подані докази, а саме: договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №833001/4610/0001662 від 17.08.2017 року, заяву про подію, що має ознаки страхового випадку №00245112 від 11.12.2017 року, страховий акт №00245112 від 12.02.2018 року, акт огляду транспортного засобу №00245112 від 11.12.2017 року, рахунок №С000044137 від 18.12.2017 року, платіжне доручення №007786 від 16.02.2018 року, заяву на виплату страхового відшкодування №21643 від 27.02.2018 - визнав їх належними та допустимими доказами по справі, які взято до уваги при прийнятті даного рішення.

В спірному випадку суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З врахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов'язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

В спірному випадку, позивачем заявлено до стягнення суму страхового відшкодування в розмірі 33052,76 грн, і така сума за словами позивача підтверджується рахунком ТОВ "Автолайф Центр" №С000044137 від 18.12.2017 року.

Проте, відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог має бути підтверджено у визначеному законом порядку, а саме відповідно до вимог абзацу десятого ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач такого звіту про оцінку КТЗ, на підставі якого відбувається відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог, суду не подав.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

В спірному випадку, відповідачем в додаток до відзиву на позовну заяву подано звіт про оцінку КТЗ №03-09/02 від 09.02.2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті аварійних пошкоджень КТЗ Land Rover Range Rover, державний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 16 550, 34 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про те, що відшкодування страховиком завданих застрахованим транспортним засобам збитків, пов'язаних з відновлюваним ремонтом, відбувається лише з урахуванням зносу, а також вимоги ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" про те, що проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом - суд дійшов висновку про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає до стягнення становить 16 550, 34 грн. Решта суми позовних вимог в розмірі 16 502, 42 грн (33052,76грн-16550,34грн=16502,42грн) - визнається судом необґрунтованою та недоведеною, а відтак позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 16 550,34 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.129 ГПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст. 22, ст. 979, ч.1 ст. 988, ст. 993 Цивільного кодексу України, п.2.1 ст.2, п.22.1 ст.22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", ст.13,74,86,129,238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" //76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / про стягнення страхового відшкодування в розмірі 33052, 76 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / страхове відшкодування в сумі 16550,34 грн (шістнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят гривень 34 к.) та судовий збір в розмірі 882,27 грн (вісімсот вісімдесят дві гривні 27 к.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2018

Суддя Фрич М.М.