ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/897/18

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

до ОСОБА_1

про розірвання договору та витребування майна

встановив:

02.05.2018 року до Господарського суду Київської області звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області з позовом № 55-03-2178 від 27.04.2018 року до ОСОБА_1 про розірвання договору та витребування майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи із приписів ст. 4 Господарського процесуального кодексу України сторонами у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

При цьому, в силу положень Господарського процесуального кодексу України фізична особа може бути стороною у справі лише у випадках коли вона звертається до господарського суду як кредитор із заявою у справі про банкрутство або є стороною у корпоративному спорі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Зі вступної та прохальної частини позову вбачається, що відповідачем визначено фізичну особу - громадянку ОСОБА_1, тобто особу без статусу субєкта підприємницької діяльності.

Також, як вбачається з поданої позовної заяви, позивач позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань, передбачених пунктами 5.2-5.5 розділу 5 Договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва, проданого на аукціоні за методом зниження ціни лоту № 12-НБ-3Д від 13.10.2006 року (далі Договір), який укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (позивачем) та фізичною особою - громадянкою ОСОБА_1 (відповідачем).

Щодо наведеного позивачем в позовній заяві ідентифікаційний коду відповідача - ОСОБА_1 НОМЕР_1, судом зроблено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_2 станом на 02.05.2018 року, з якого вбачається, що стосовно ОСОБА_1 (відповідача) 04.11.2008 року було внесено запис за номер 0014219 про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності та 06.02.2015 року припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням, номер запису 2014219.

У Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_2 станом на 02.05.2018 року відсутні відомості щодо наявності у відповідача статусу субєкта підприємницької діяльності чи правонаступників.

Таким чином, щодо відповідача статус субєкта підприємницької діяльності існував в період з 04.11.2008 року по 06.02.2015 року, тобто ні на момент укладення спірного договору в 2006 році, ні на момент подання позову в 2018 році, відповідач не мав статусу субєкта підприємницької діяльності.

В даному випадку позивач звернувся до господарського суду із позовом про розірвання договору та витребування майна до громадянки ОСОБА_1, яка, станом на момент звернення до суду, не має статусу субєкта підприємницької діяльності і яка у спірних правовідносинах виступає фізичною особою громадянином, відтак не може бути стороною в господарському процесі. Спірний договір не є господарським і зобов'язальні відносини сторін даного договору не є господарськими, тому вказаний спір не підлягає розгляду в господарських судах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись наведеною нормою суд роз'яснює заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

1. Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області у відкритті провадження у справі до ОСОБА_1 про розірвання договору та витребування майна.

2. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін