ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2018 р. Cправа № 902/286/18

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О. С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м.Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Погребище Погребищенського району Вінницької області

про стягнення 12547,80 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

представники сторін правом участі в судовому засіданні не скористалися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/286/18 за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості, нарахованої з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору "про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем" №1988 від 07.11.2012 за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року в сумі 12269,89 грн; пені в розмірі 195,62 грн; 18,73 грн 3% річних; інфляційну складову боргу в сумі 63,56 грн.

Ухвалою суду від 11.06.2018 постановлено відкрити провадження у справі №902/286/18, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 31.07.2018.

Ухвалою суду від 31.07.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі №902/286/18; справу призначити до розгляду по суті на 13.09.2018.

Представники сторін правом участі в судовому процесі не скористалися. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином ухвалою суду від 31.07.2018, яка направлена за юридичною адресою останніх, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та позовній заяві.

Докази отримання вказаного судового рішення позивачем наявні в матеріалах справи.

Разом з цим, в матеріалах справи наявне клопотання заступника начальника КП "Київжитлоспецексплуатація" ОСОБА_2 №4202 від 16.08.2018 (вх.канц.суду №02.1-34/6396/18 від 21.08.2018) про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача, за наявними в матеріалах справи документами. Водночас, в даному клопотанні останній зазначив, що позовні вимог підтримує в повному обсязі повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач правом участі в судому засіданні повторно не скористався, відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, направлені йому ухвали суду від 11.06.2018 про призначення підготовчого засідання у справі та від 31.07.2018 про закрити підготовче провадження у справі повернуті до суду відділенням поштового звязку з зазначенням в графі "причина повернення (досилання)" - "за зазначеною адресою не проживає".

При цьому суд зважає на положення ст.242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч.6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Таким чином, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що представники сторін належним чином були повідомлено про дане судове засідання. Неявка останніх є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст. 165 та ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу №242/П від 03.09.2008 Фонд приватизації комунального майна Дарницького району м.Києва продав, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 купила нежилі приміщення з №1 по №11 (групи приміщень №2) загальною площею 78,70 кв.м, які розташовані за адресою: м.Київ, вул.Архітектора Вербицького (а.с.35-36).

Вказаний договір посвідчений 03.09.2008 державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстровим №2-3529.

01.11.2012 між ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (енергопостачальна організація) та комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (покупець) укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (договір постачання теплової енергії) (а.с.20-23).

Відповідно до п.1.1. договору, енергопостачальна організація зобовязується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю КП "Київжитлоспецексплуатація" дирекція по експлуатації нежилих будинків вул. Вербицького, 18 теплову енергію у вигляді гарячої води (товар або теплоносій, теплова енергія) у період з 01.11.2012 по 31.10.2013 у кількості 282,808 Гкал, з максимальним навантаженням 0,149 Гкал/год, в т.ч. на потреби: а) опалення 0,144 Гкал/год; в) вентиляції 0,005 Гкал/год.

Відповідно до п. 6.6 договору постачання теплової енергії покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Крім того, 07.11.2012 між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) та СПД ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів №1988 (а.с.40-42).

Згідно п.1.1. предметом договору є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул.Вербицького, 18.

За змістом п. 2.2.1., 2.2.2 договору обовязками підприємства, окрім іншого є розподіл наданої енергопостачальною організацією в цілому на будинок теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення (під час опалювального сезону), в кількості та в обсягах, що відповідають технічній документації будинку та площі, займаній споживачем (звернення-доручення); надання послуг по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію (додаток №1), проведення засобами дирекції як структурного підрозділу підприємства технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з доданою калькуляцією.

Відповідно до п.п. 2.3.3., 2.3.6. договору обовязками для власників (балансоутримувачів) приміщень, окрім іншого є виконання умов та порядку оплати в обсягах і термінах, які передбачені в додатках №№1, 2 до договору. Своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати (сплачувати) на розрахунковий рахунок Дирекції по експлуатації нежилих будинків (структурного підрозділу підприємства) №883 в ПАТ КБ "Хрещатик" вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми.

Пунктом 2.3.7. договору сторонами обумовлено, що за несвоєчасну сплату передбачених договором нарахувань споживач на користь підприємства сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу.

Договір набуває чинності з 01.11.2012 року та діє до 01.11.2013 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 6.1., 6.4. договору).

Додатком №1 до договору встановлено тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломережі.

Додатком №2 до договору №1988 від 07.11.2012 (порядок розрахунків за теплову енергію) передбачено, що споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул.Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ, тел. 486-47-29, 486-71-95) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт (п.2. Порядку). Сплату за вказаними в п.2 цього додатку документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця (п.3 Порядку).

Пунктом 3.4. Порядку розрахунків за теплову енергію передбачено, що у випадку несплати за користування послугами зазначеними у договорі, до кінця розрахункового періоду підприємство нараховує споживачу пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочки платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до п.3.5 додатку №2 договору, відповідач також сплачує рахунок позивача вартість послуг по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових систем та інженерного обладнання з оформленням актів виконаних робіт, розрахунок яких здійснюється відповідно до Калькуляції вартості робіт по забезпеченню технічної експлуатації внутрішньобудинкових мереж ЦО, абонентських уводів нежилих будинків та технічне обслуговування вузла обліку теплової енергії (в розрахунку на 1м2 орендованої, приватизованої, прийнятої на баланс площі в місяць (без ПДВ) від 01.03.2011 року та від 01.01.2016 року.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем у період жовтень 2017 року - лютий 2018 року надано відповідачу послуги на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо-будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів на суму 12269,89 грн, що стверджується наявними у справі розрахунками нарахувань за спожиту теплову енергію в будинку по вул.Вербицького, 18, які здійснено на підставі особистих карток КП "Житлоспецексплуатація".

Натомість відповідач свої договірні зобовязання не виконав, за наданні йому послуги не розрахувався, у звязку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість по оплаті наданих послуг в сумі 12269,89 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлялась на адресу відповідача претензія №062/15/01/03-4591 від 10.07.2017 з вимогою оплати послуг за договором про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів №1988 від 07.11.2012. Однак, як слідує з матеріалів справи, вказана претензія відповідачем залишена без відповіді.

Несплата вартості теплової енергії та вартості технічного обслуговування системи центрального опалення відповідачем, стала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах. Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Згідно із ст. 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Відповідно до ст. 277 ГК України абонент має право відпускати енергію приєднаним до його мереж вторинним споживачам (субабонентам). У цьому випадку субабоненти укладають договір енергопостачання з абонентом і мають права та несуть обов'язки абонента, а абонент має права та несе обов'язки енергопостачальника. Абонент зобов'язаний повідомити перелік субабонентів енергопостачальнику, який має право контролю енергомереж і приладів субабонентів та право контролю за додержанням субабонентами правил користування енергією. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення 12269,89 грн заборгованості за наданні послуги з теплопостачання та технічного обслуговування і утримання внутрішньобудинкових систем ЦО правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 195,62 грн пені, 18,73 грн - 3% річних та 63,56 грн інфляційних втрат, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч.ч.1,2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 2.3.7. Договору сторонами обумовлено, що за несвоєчасну сплату передбачених договором нарахувань споживач на користь підприємства сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу.

Крім того, у п. 3.4. Порядку розрахунків за теплову енергію (додаток №2 до Договору) зазначено, що у випадку несплати за користування послугами зазначеними у договорі, до кінця розрахункового періоду підприємство нараховує споживачу пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочки платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства України.

Перевіркою правильності періодів нарахування та розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних, судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Слід також роз'яснити, що відповідно до положень частин 4 та 5 статті 240 ГПК України в зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписав рішення у справі №902/286/18 без його проголошення. Датою ухвалення рішення у дані справі, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул.Кірова, 180,0, м.Погребище, Погребищенський район, Вінницька область, 22200, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (вул.Володимирська, 51-А, м. Київ-01, 01001, ) 12269,89 грн основного боргу; 195,62 грн пені; 18,73 грн 3 % річних; 63,56 грн інфляційних втрат та 1762,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Повне рішення у справі №902/286/18 складено 24 вересня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - КП "Київжитлоспецексплуатація" (вул. Володимирська, 51-А, м.Київ-01, 01001);

3 - відповідачу - ФОП ОСОБА_1 (вул. Кірова, 180, м.Погребище, Погребищенський район, Вінницька обл., 22200)