ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

"25" вересня 2018 р. Cправа № 902/76/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Любімової Наталії Вікторівни, м.Львів

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Вовчок, Немирівський район, Вінницька область

про стягнення 68 330,00 грн

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича, посвідчення приватного виконавця № 0167 від 06.03.2018 р.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суд Вінницької області перебувала справа № 902/76/18 (суддя Банасько О.О.) за позовом Фізичної особи-підприємця Любімової Наталії Вікторівни до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 68 330 грн 00 коп. заборгованості з яких 35 000 грн 00 коп. оплаченого авансового платежу, 33 330 грн 00 коп. штрафу за відмову від подачі автомобіля під завантаження за договором транспортного перевезення № 441 від 07.12.2017 р. та 2 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

25.04.2018 р. по справі № 902/76/18 прийнято рішення відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця Любімової Наталії Вікторівни 35 000 грн 00 коп. - боргу, 10 000 грн 00 коп. штрафу, 1 762 грн 00 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору, 2 000 грн 00 коп. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 263 грн 00 коп. - відшкодування пов'язаних із розглядом справи. У стягненні 23 300 грн 00 коп. штрафу відмовлено.

24.05.2018 р. на виконання вказаного рішення видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

25.09.2018 р. до Господарського суду Вінницької області від приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича надійшов супровідний лист № 129 від 24.09.2018 р. з матеріалами подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2., РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) до виконання зобов'язань покладених на нього наказом Господарського суду Вінницької області по справі № 902/76/18 від 24.05.2018 р. та тимчасового вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 у ОСОБА_1.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судових справ раніше визначеному складу суду від 25.09.2018 р. з матеріалами подання приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за рішенням суду у справі № 902/76/18 та вилучення паспорту громадянина України передано на розгляд судді Банаську О.О.

Для розгляду матеріалів подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за рішенням суду у справі № 902/76/18 та вилучення паспорту громадянина України, з огляду на положення ч.4 ст.337 ГПК України про негайний розгляд такого подання телефонограмою від 25.09.2018 р. здійснено виклик в судове засідання приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича.

Судове засідання проводиться з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

25.09.2018 р. приватним виконавцем Турським Олександром Віталійовичем супровідним листом в судовому засіданні подано копії матеріалів виконавчого провадження № 56886660 по виконанню наказу суду від 24.05.2018 р. по справі № 902/76/18.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи (боржника) приватний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення суду, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Як встановлено судом на примусовому виконанні у приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича перебуває виконавче провадження № 56886660 з примусового виконання наказів Господарського суду Вінницької області у справах № 902/76/18.

Постановою приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича від 30.07.20187 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 24.05.2018 р. по справі № 902/76/18. Зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 4 902,50 грн.

Як зазначає приватний виконавець, 21.08.2018 р. здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_1, однак останнього за місцем проживання не виявилося. Особа, яка вийшла з будинку боржника повідомила, що він перебуває за кордоном. Боржнику була залишена вимога щодо явки до приватного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та подання декларації про майно і майновий стан боржника.

Однак, Крижанівський Вадим Абдіжалілович на дану вимогу не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Крім того, за твердженнями приватного виконавця, за повідомленням Державної міграційної служби України від 30.08.2018 р., Крижанівський Вадим Абдіжалілович ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2.

Враховуючи викладене, та те, що боржник має кошти для частих поїздок за кордон, а рішення суду останнім не виконано, вбачаються ознаки його ухилення від виконання даного рішення.

В зв'язку з чим, приватний виконавець звернувся до суду з необхідністю застосування до боржника заходу забезпечення виконання рішення у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа.

Надавши оцінку вказаному поданню приватного виконавця, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. (ЗУ "Про виконавче провадження"), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 2 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ч.1 ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження, можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 13 ЗУ "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ч. 5 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" розшук майна боржника виконавець організовує шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Таким чином, вчинення заходів направлених на примусове виконання рішення суду, включаючи заходи передбачені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", не є абсолютним правом виконавця, а є його обов'язком, оскільки в контексті вимог цієї статті, виконавець саме зобов'язаний вживати передбачених Законом та всі можливі заходи для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже правовий аналіз змісту ст. 337 ГПК України свідчить, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов'язком суду.

Тобто за своєю суттю обмеження у праві виїзду за межі України є тим заходом, який застосовується судом по відношенню до фізичної особи - боржника у випадку вжиття виконавцем всіх можливих від нього заходів спрямованих на виконання рішення суду, які як наслідок залишились безрезультатними, в зв'язку з чим виникає необхідність вжиття даного заходу як виключного.

При цьому суд відзначає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

З огляду на вказане, при розгляді подання необхідним є з'ясування свідомого невиконання особою належного зобов'язання в повному обсязі або частково.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 р. "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Теоретично невиконання зобов'язання може бути зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

В той же час, всупереч наведеному вище приватним виконавцем у поданні не наведено обставин саме для застосування виключного заходу забезпечення виконання судового рішення, позаяк останні не свідчать про вжиття всіх залежних від нього заходів примусового виконання рішень суду. При цьому, приватним виконавцем не вичерпано можливостей застосування до боржника заходів примусового приводу в порядку, передбаченому абз. 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, приватним виконавцем не доведено неможливість та неефективність вчинення інших заходів ніж ті, які були ним здійснені з метою виконання рішення суду у справі, а також не доведено безрезультатність здійснення заходів з розшуку майна боржника протягом строку встановленого законом.

Висновок щодо безрезультатності та неможливості розшуку майна чи встановлення (з'ясування) певних обставин є обґрунтованим лише тоді, коли приватний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (виконання рішення суду).

Поряд з цим із матеріалів виконавчого провадження слідує, що приватним виконавцем не було дотримано періодичності перевірки майнового стану боржника відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження".

Також, приватним виконавцем не подано суду доказів притягнення боржника до відповідальності за невиконання законних вимог виконавця або неявку без поважних причин за викликом виконавця, згідно норм ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того матеріали виконавчого провадження не містять доказів вичерпного та повного з'ясування виконавцем майнового стану боржника, зокрема щодо наявності у його власності транспортних засобів, оскільки наявні у матеріалах запити до відповідних державних установ з цього приводу залишились без відповіді тощо.

Враховуючи викладене, наявність лише самого зобов'язання не є безумовною підставою звернення до суду з відповідним поданням.

Окрім того суд відзначає, що Господарський процесуальний кодекс не містить норм про віднесення до юрисдикції відповідного суду розгляду питань про тимчасове затримання або вилучення паспорта та не передбачає процедуру розгляду такого питання судом, оскільки на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

З огляду на вказане у своїй сукупності, подання приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича б/н від 24.09.2018 р. (вх. № 02.1-34/7403/18 від 25.09.2018 р.) про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа задоволенню судом не підлягає.

25.09.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали із зазначенням про відкладення складання тексту ухвали на строк не більше ніж на п'ять днів з дня закінчення судового засідання.

Принагідно суд зауважує, що відмова у задоволенні подання не обмежує право виконавця звернутися повторно до суду із таким клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання приватного виклнавця Турського Олександра Віталійовича б/н від 24.09.2018 р. (вх. № 02.1-34/7403/18 від 25.09.2018 р.) про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа відмовити повністю.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами п.29 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Рівненського апеляційного господарського суду.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Ухвалу надіслати учасникам справи та приватному виконавцю Турському О.В. рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 28.09.2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - АДРЕСА_1.

3 - відповідачу - АДРЕСА_2.

4 - Приватному виконавцю Турському О.В. - АДРЕСА_3.