ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

24.09.2018

Справа № 910/11964/15

За заявою Заступника прокурора міста Києва про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання у справі

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду

гарантування вкладів фізичних осіб

до 1) Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Даліз-

Експрес"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Приватне акціонерне товариство " Медичний центр "Добробут"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами

та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс"

про визнання недійсним рішення та договору

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Даліз-Експрес"; треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватне акціонерне товариство "Медичний центр "Добробут"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс" про визнання недійсним рішення та договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням від 20.10.2017 вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства “Ерде Банк” на користь Прокуратури м. Києва судовий збір у розмірі 6191 (шість тисяч сто дев’яносто одна) грн. 80 коп.

Додаткове рішення у справі № 910/11964/15 від 20.10.2017 не оскаржувалось і набрало законної сили 31.10.2017.

Київським апеляційним Господарським судом прийнято постанову від 22.01.18 з результатом рішення суду від 05.10.2017 без змін, скарга без задоволення.

Після надходження матеріалів справи з суду апеляційної інстанції 15.02.2018 на виконання рішення суду від 05.10.2017 та додаткового рішення від 20.10.2017 було видано накази № 910/11964/15.

Наказ від 15.02.2018 направлено стягувачам 20.02.2018.

13.03.2018 до відділу канцелярії Господарського суду міста Києва від Заступника прокурора міста Києва надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу від 15.02.2018 до виконання. Заява обґрунтована тим, що строк було пропущено стягувачем з поважних причин, оскільки, наказ був отриманий після закінчення строку пред’явлення наказу до виконання.

Ухвалою суду від 14.03.2018 відкладено вирішення питання про прийняття заяви про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання у справі № 910/11964/15 до повернення матеріалів справи № 910/11964/15 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 17.09.2018 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 24.09.2018.

В судовому засіданні 24.09.2018 прокурор та представник позивача підтримали подану прокурором заяву.

Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка представників відповідача та третіх осіб не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Суд розглянув клопотання прокуратури та вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1. ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв’язку зі спрямуванням справи № 910/11964/15 до суду апеляційної інстанції, з огляду на надходження апеляційної скарги на рішення суду від 05.10.2017, накази були видані 15.02.2018, після повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Додаткове рішення у справі № 910/11964/15 від 20.10.2017 не було оскаржено і набрало законної сили 31.10.2017.

Згідно ч. 1, 2 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже в наказі суду від 15.02.2018 про стягнення на користь прокуратури, як державного органу, судового збору, виданого на виконання додаткового рішення від 20.10.2017 був вказаний трьохмісячний строк для пред’явлення його до виконання з дати набрання рішенням законної сили (31.10.2017) – до 01.02.2018.

Отже на дату видачі наказу (15.02.2018), строк пред’явлення визначений законом був пропущений, в зв’язку з перебуванням матеріалів справи у суді вищої інстанції та неможливістю видачі наказу за відсутності в суді матеріалів справи № 910/11964/15.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, суд вважає причини пропуску пред’явлення наказу від 15.02.2018 про стягнення судового збору поважним, а строк на пред’явлення вказаного наказу до виконання таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012'); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на виконання судового рішення є невід'ємною гарантією відновлення порушеного права позивача та складовою судового захисту його прав.

Зважаючи на вищенаведене, суд задовольняє клопотання прокуратури про поновлення строку для пред’явлення наказу до виконання.

Керуючись ст. ст. 327, 329 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про поновлення строку для пред’явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити прокуратурі м. Києва строк для пред’явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 у справі № 910/11964/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Ерде Банк” (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5, літ А; ідентифікаційний код 34817907) на користь прокуратури м. Київ (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; ідентифікаційний код 02910019) судовий збір у розмірі 6191,80 грн.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                    І.В.Усатенко