ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/6067/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Міщенка І.С., суддів: Берднік І.С., Чумака Ю.Я.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

відповідач - публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі Чимбар Л.О. - головуючий, Антонік С.Г., Іванов О.Г. від 30 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області у складі Рудь І.А. від 03 серпня 2017 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами в розмірі 59 837 грн. 76 коп. та збір за зберігання вантажу в розмірі 7 163 грн. 16 коп.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що залізницею були прийняті до перевезення на адресу відповідача вагони, які були затримані на підходах до станції призначення з підстав зайнятості колій вказаної станції, що виникла з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з чим позивачем нарахована вантажоодержувачу плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

3. 28.11.2013р. між державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого згідно уставних документів є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (залізниця) та відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке відповідно до статуту, змінило найменування на публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії), укладений договір "Про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці" № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466, відповідно до умов якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під'їзної колії є знак „Межа під'їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4 779 метрів від стрілки примикання (п. 1 Договору).

4. У січні 2017 року за залізничними накладними власні порожні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача ПАТ "Південний ГЗК", але на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, дані вагони були затримані через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг, у зв'язку з несвоєчасним забиранням одержувачем ПАТ "Південий ГЗК" на свою під'їзну колію.

5. На шляху прямування на підставі наказів № 6 від 01.01.2017р., № 9 від 02.01.2017р., № 30 від 03.01.2017р., № 33 від 03.01.2017р., № 54 від 05.01.2017р. були затримані вагони на станціях затримки вагонів Мусіївка, Кривий Ріг Західний та Новоблочна відповідно через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

6. Станціями затримки вагонів Мусіївка, Кривий Ріг Західний та Новоблочна у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено:

- акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №1 від 01.01.2017р., № 3 від 02.01.2017р., № 5 від 03.01.2017р., № 4 від 03.01.2017р., № 5 від 05.01.2017р.;

- акти загальної форми ГУ-23: № 1 від 01.01.2017р., № 3 від 02.01.2017р., № 5 від 03.01.2017р., № 4 від 03.01.2017р., № 5 від 05.01.2017р.;

- повідомлення про затримку вагонів (станція Мусіївка Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2168 індекс 4011-45-4672 отримане відповідачем 01.01.2017р. о 23:55 год.;

- повідомлення про затримку вагонів (станція Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2102 індекс 4011-23-4672 отримане відповідачем 02.01.2017р. о 01:30 год.;

- повідомлення про затримку вагонів (станція Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2102 індекс 4011-23-4672 отримане відповідачем 03.01.2017р. о 20:15 год.;

- повідомлення про затримку вагонів (станція Мусіївка Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді №2168 індекс 4011-045-4672 отримане відповідачем 03.01.2017р. о 20:20 год.

- повідомлення про затримку вагонів (станція Новоблочна Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3570 індекс 4671-176-4672 отримане відповідачем 05.01.2017р. о 02:00 год.

7. Позивачем було нараховано плату за користування вагонами у загальній сумі 59 837,76грн., яка включена до відомостей плати за користування вагонами (ф. ГУ-46): №№ 23029224, 10019021, 08019020, 07019011, 07019010, 05019001, 05019002, 01029123, 11019028, 10019024, які підписані відповідачем із застереженням про можливість прийняти вагони.

8. Також позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 7 163,16грн. за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №№ 06019003, 06019002, 1300067, яка з боку відповідача також підписані із аналогічним застереженням.

9. Вказані нарахування відповідачем сплачені не були, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

10. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.10.2017р., позовні вимоги задоволено.

11. Судові рішення обґрунтовано тим, що прийнятий до перевезення на адресу комбінату вантаж був затриманий залізницею на шляху прямування, у зв'язку зі скупченням вагонів на станції призначення, що, в свою чергу, відбулося внаслідок несвоєчасного вивільнення комбінатом колій від вантажу, який вже прибув на його адресу, тобто з вини відповідача, а відтак останній зобов'язаний оплатити збір за зберігання вантажу та плату за користування вагонами за весь період затримки спірних вагонів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

13. Скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних рішень норм матеріального та процесуального права, а саме п.п. 2,8,9, 10,12 Правил користування вагонами та контейнерами, ст.119,121 Статуту залізниць України, ст. 4, 34, 43 ГПК України, ст. ст. 614, 936 ЦК України, ст. 36 ГК України.

13.1. відповідач в підтвердження готовності прийняття затриманих вагонів до суду першої інстанції надав довідки зайнятості колій на ст. Допоміжна на момент видачі наказів, відповідно до яких були вільні колії, тобто ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" було готове прийняти вагони, а отже з вантажовласника плата за користування не стягується у разі затримки вагонів у випадках які залежать від залізниць.

13.2. судами не було надано правової оцінки тому факту, що позивачем одні і ті ж самі вагони затримувались двічі за наказами №6 від 01.01.2017 та №33 від 03.01.2017 на ст. Кривий Ріг - Західний та за наказами №9 від 02.01.2017 та №30 від 03.01.2017р.

13.3. судами не враховані приписи ст. 936 ЦК України та 306 ГК України, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку щодо правомірності одночасного стягнення плати за користування та збору за зберігання вантажу.

Доводи, ПАТ "Укрзалізниця", викладені у відзиві на касаційну скаргу

14. Позивач вважає, що судом першої та другої інстанції було повно та всебічно встановлені та розглянуті обставини справи, досліджені надані сторонами докази та пояснення, у зв'язку з чим просить оскаржувані рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанції

15. Верховний Суд, здійснивши перегляд судових рішень у справі на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів та вимог касаційної скарги, погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позову. Суд вважає, що оскаржувані рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін з наступних підстав.

16. Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

17. Згідно зі статтею 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором.

18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.11.2013р. між ДП "Придніпровська залізниця" (правонаступником - ПАТ "Українська залізниця") та ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (змінило організаційно - правову форму на ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат") укладений договір "Про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

19. Умовами договору (п.15) встановлено, що власник колії сплачує Залізниці плату (1) за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та (2) за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

20. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у січні 2017 року залізницею були прийняті до перевезення за накладними на адресу ПАТ "Північний ГЗК" порожні власні вагони, які було затримано на шляху прямування, у зв'язку з неможливістю доставити їх на станцію призначення через скупченням на ній вагонів, які прибули на адресу комбінату раніше.

21. З огляду на вказані обставини, залізницею були нараховані відповідачу збір за зберігання вантажу та плату за користування вагонами за весь час затримки вагонів, враховуючи що вказана затримка сталася з вини останнього.

22. Як зазначалося вище, обов'язки, права і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.

23. Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

24. Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв'язку з цим відповідного збору регламентуються Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 866/5087.

25. Згідно з пунктами 5, 8 вказаних Правил, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

26. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

27. Термін безоплатного зберігання обчислюється: 1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; 2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 3) при затримці - з моменту затримки.

28. Що стосується плати за користування вагонами, то відповідно до статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

29. Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за N 113, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за N 165/3458, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

30. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

31. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

32. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

33. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

34. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

35. При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (пункту 2.6 Правила розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 864/5085).

36. Судами встановлено, що докази вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів є: акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф.ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46, та накладні оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно - правових документів: п.п.4,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, умовам Договору сторін.

37. Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу у заявленому розмірі за весь час затримки спірних вагонів, враховуючи, що вказані вагони були затримані залізницею відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами за наказами з вини ПрАТ "Північний ГЗК", про що станціями слідування складено відповідні акти про затримку вагонів та акти загальної форми, а також враховуючи здійснену господарськими судами попередніх інстанцій перевірку наданих позивачем розрахунків сум плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу, включених залізницею до відомостей плати за користування вагонами та накопичувальної картки.

38. Доводи касаційної скарги про те, що затримка вагонів сталася не з вини відповідача, враховуючи, що на станції призначення під час затримки спірних вагонів на підходах до неї були вільні колії, і зайнятість приймально-відправних колій планує поїзний диспетчер залізниці є помилковими. спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту.

39. Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

39. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 31.08.2005 № 507 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

40. Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.

41. Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).

42. Наявність вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, з урахуванням неподання Відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених Договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

43. Твердження скаржника про те, що одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є неправомірним, спростовується положеннями пункту 15 Договору, яким передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах - у разі їх затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

44. При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати його одержувачу, зазначеному в накладній.

45. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №904/7360/17.

46. Посилання скаржника на те, що місцевий та апеляційний господарські суди не надали правової оцінки тому факту, що позивачем одні і ті ж самі вагони затримувались двічі за наказами №6 від 01.01.2017 та №33 від 03.01.2017 на ст. Кривий Ріг - Західний та за наказами №9 від 02.01.2017 та №30 від 03.01.2017р. не приймаються судом касаційної інстанції до уваги, оскільки відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, касаційний суд не має права, зокрема, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

47. Виходячи з приписів вищевказаних норм, та, з огляду на встановлення судом першої та апеляційної інстанцій факту порушення відповідачем обов'язку щодо своєчасного прийняття вагонів, доведеної позивачем вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в затримці спірних вагонів за наказами №№6, 9, 30, 33, 54, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

49. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

50. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2017 року у справі №904/6067/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати складення повного судового рішення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.