ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/465/18

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Літвінов С.В, судді: Лічман Л.В., суддя Цісельський О.В.

при секретарі Т.А. Липі

розглянувши справу за позовом Заступника прокурора Одеської області (вул. Пушкінська, 3, ОСОБА_1, 65119, ) в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області ( вул. Завгороднього, 29, село Тузли, Татарбунарський район, Одеська область, 68160)

до відповідачів: 1. ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області (вул. Центральна, 52, с. Кулевча, Саратський район, Одеська область, 68261) 2. ОСОБА_4 господарство „Кулевча (вул. Центральна, 47, с. Кулевча, Саратський район, Одеська область, 68261) 3. ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області ( вул. Крістіана Вернера, 84, смт. Сарата, Саратський р-н, Одеська область) про визнання незаконним рішення та скасування рішення

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1- посвідчення;

від позивача: ОСОБА_6В- по довіреності;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: ОСОБА_7, ОСОБА_8 - по довіреності;

від відповідача 3: ОСОБА_9- по довіреності;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області від 24.12.2012 р. № 60 про оформлення права власності на комплекс будівель у с. Кулевча, який складається, у тому числі, з бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4 та про скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016 р.) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, заступник прокурора Одеської області вважає, що приймаючи спірне рішення ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області перевищила права надані їй діючим законодавством повноваження та порушила права позивача на земельну ділянку, на якій розташована база відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19 березня 2018 р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/465/18, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 квітня 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11 квітня 2018 р. підготовче засідання відкладено на 07 травня 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07 травня 2018 р., строк підготовчого провадження продовжено до 18 червня 2018 р., підготовче засідання відкладено на 30 травня 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30 травня 2018 р., підготовче засідання відкладено на 18 червня 2018р.

Крім того, 30 травня 2018 р., суд задовольнив клопотання ФГ «Кулевча» про забезпечення доказів та ухвалив витребувати у ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області належним чином завірені копії вказаних у клопотанні ФГ «Кулевча» документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18 червня 2018р. справу №916/465/18 призначено до колегіального розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19 червня 2018 р., справу № 916/465/18 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Літвінов С.В, судді Лічман Л.В., Цісельський О.В.

Відповідно до ч. 14 ст. 32 ГПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21 червня 2018 р., справу №916/465/18 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Літвінов С.В, судді Лічман Л.В., Цісельський О.В.

Підготовче засідання у справі призначено на 16 липня 2018 р.

В підготовчому засіданні 16 липня 2018 р., суд дійшов висновку про можливість закриття підготовчого засідання та призначення справи №916/465/18 до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27 серпня 2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 20 вересня 2018 р.

В судовому засіданні 20.09.2018року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області від 24.12.2012 р. № 60 про оформлення права власності на комплекс будівель у с. Кулевча, який складається, у тому числі, з бази відпочинку «Водна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4 та про скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016 р.) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250.

Разом із позовною заявою до господарського суду Заступником прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області подано заяву про забезпечення позову за вх.№2-1592/18 від 15.03.2018р., згідно з якою Заступник прокурора Одеської області просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів прокурора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви заступника прокурора Одеської області, оскільки останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, а також не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, у звязку з чим, 19 березня 2018 року судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, заступник прокурора Одеської області вважає, що приймаючи спірне рішення ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області перевищила права надані їй діючим законодавством повноваження та порушила права позивача на земельну ділянку, на якій розташована база відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24.

Свої позовні вимоги заступник прокурора Одеської області також обґрунтовує тим, що база відпочинку «Волна» розташована поза межами ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області. З позовних вимог заступника прокурора Одеської області вбачається, що оскільки імперативним власником земельної ділянки, на якій розташована база відпочинку «Волна», є Позивач ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області, а відтак рішення ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області від 24.12.2012 р. № 60 порушує права ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області на розпорядження земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку «Волна», а рішення, прийняте державним реєстратором ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 було прийнято з порушенням норм чинного на момент реєстрації законодавства.

Стосовно строків звернення з позовом, Заступник прокурора Одеської області зазначає, що про обставини, які стали підставою для звернення з позовом в інтересах ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, стали документи, отримані від Позивача супровідним листом № 742 від 23.10.2017 р.

Під час проведення судом підготовчого засідання, прокуратурою Одеської області також було надано відповідь на відзив та пояснення, в яких було зазначено, що договір оренди земельної ділянки від 25.12.2012 р. № 33 між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області та ФГ «Кулевча» необхідно вважати таким, що не є укладеним, вказано про імперативність права власності ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку «Волна», перевищення ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області, перевищенням ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області повноважень і порушення внаслідок цього прав ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області на вказану у позові земельну ділянку, а також про наявність у прокуратури Одеської області повноважень на звернення із позовом в інтересах органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Позивач ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області заявлений прокуратурою Одеської області в її інтересах позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Позивачем ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області під час проведення судом підготовчого засідання були надані пояснення (вих. № 1043/02-15 від 15 червня 2018 р). на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 30 травня 2018 р. про забезпечення доказів та копії витребуваних судом документів.

У своїх поясненнях позивач ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області зазначає про те, що 25 грудня 2006 р. ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення «Про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та продовження терміну дії договору оренди для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Волна». Підставою винесення даного рішення стала заява СВК «Росія» та право установчі документи СВК «Росія».

23 липня 2007 р. ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання її в оренду СВК «Росія» для експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку «Волна».

З 2006 р. і по теперішній час за користування земельною ділянкою загальною площею 1,001 га безперервно сплачується орендна плата. З 2006 по 2011 р.р. орендна плата сплачувалась СВК «Росія».

В 2011 році ФГ «Кулевча» стало правонаступником усіх прав та обовязків СВК «Росія».

16 грудня 2011 р. ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області на підставі заяви ФГ «Кулевча» та доданих до неї документів ухвалила рішення № 140 про укладення договору на право користування земельною ділянкою, що стало підставою для укладання договору від 25 січня 2012 р. на право тимчасового фактичного користування землею загальною площею 1,001 га між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області і ФГ «Кулевча».

В подальшому включно до 2018 р. була витримана аналогічна процедура стосовно підписання договорів на право користування земельною ділянкою загальною площею 1,001 га між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області і ФГ «Кулевча». Оскільки вказана земельна ділянка не сформована і, як наслідок, відсутній кадастровий номер, ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області не в змозі укласти з ФГ «Кулевча» тривалий договір оренди вказаної земельної ділянки більш ніж на один рік.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області у судове засідання не зявився, про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Стосовно правової позиції відповідача ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області.

Відповідачем - ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області було надіслано лист (вих. № 620 від 14 серпня 2018 р.) про розгляд справи за відсутності відповідача та зазначенням про те, що відповідач ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області позов визнає у повному обсязі. В подальшому відповідачем ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області була подана заява (вих. № 678 від 07 вересня 2018 р.), в якій відповідачем зазначено, що в листі вих. № 620 від 14 серпня 2018 р. було допущено технічну помилку відповідач не визнає позов у повному обсязі, позовні вимоги вважає безпідставними і необґрунтованими. Крім того, відповідач ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області заявляє про пропуск прокуратурою Одеської області строків звернення з позовом і інтересах ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та просить суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності у звязку з чим, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області позов не визнала у повному обсязі. Під час проведення підготовчого засідання надала клопотання про повернення позовної заяви (вих. № 02-32/646 від 10 квітня 2018 р.), відзив на позовну заяву вих. № 02-32/647 від 10 квітня 2018 р.) і заперечення (вих. № 02-32/924 ві 29 травня 2018 р.), Свою правову позицію відповідач ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області обґрунтовує відсутністю у прокуратури Одеської області повноважень для здійснення представництва інтересів держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відсутністю будь яких доказів порушень прав позивача на розпорядження земельною ділянкою, відсутністю предмету спору, відсутністю у позивача прав на розпорядження майном бази відпочинку «Волна», а також застосування наслідків пропуску строків позовної давності до позовних вимог прокуратури Одеської області.

Відповідач ОСОБА_4 господарство «Кулевча» позов не визнало у повному обсязі. Під час проведення підготовчого засідання ФГ «Кулевча» було подано відзив (вих. № 05-04-в від 05 квітня 2018 р.), клопотання про застосування строків позовної давності (вих. № 05-04-в від 05 квітня 2018 р.), заперечення (вих. № 25-05/в від 25 травня 2018 р.), клопотання про забезпечення доказів (вих. №29-05/в від 29 травня 2018р.), заяву про відкликання клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності (вих. №09-07-в від 09 вересня 2018 р.).

Крім того, після закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, ФГ «Кулевча» було подано заяву (вих. № 10-09-в від 10 вересня 2018 р.) про відмову від заяви про відкликання клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Суд, протокольно залишив без розгляду заяву ФГ «Кулевча» про відмову від заяви про відкликання клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності в звязку з тим, що вона подана з порушенням строків та яка без поважних причин не була заявлена в підготовчому провадженні.

Свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог ФГ «Кулевча» обґрунтовує відсутністю порушень прав позивача ОСОБА_2 сільської ради на розпорядження зазначеної у позові земельної ділянки, відсутністю у позивача статусу імперативного власника земельної ділянки, пропуску строків на звернення прокуратурою Одеської області з відповідним позовом, відсутністю предмету спору, відсутністю у позивача прав на розпорядження майном бази відпочинку «Волна», правонаступництвом ФГ «Кулевча» прав на базу відпочинку «Волна» від СВК «Росія», неприпустимістю виправлення помилки держави за рахунок власника майна, невідповідністю обраного способу захисту своїх прав та неприпустимість зловживання учасниками судового процесу процесуальними правами.

20 вересня 2018 р. в судовому засіданні представник прокуратури Одеської області позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представники Фермерського господарства «Кулевча» і ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області позов не визнали у повному обсязі, просили в задоволенні відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

23 липня 2007 р. ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення № 232-V «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання її в оренду СВК «Росія» для експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку «Волна», розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка.

В 2011 році ФГ «Кулевча» стало правонаступником усіх прав та обовязків СВК «Росія». Зокрема, на підставі розпорядження загальних зборів учасників СВК «Росія» від 05 серпня 2011 р., між СВК «Росія» і ФГ «Кулевча» було підписано передавальний Акт, згідно з яким ФГ «Кулевча» стало правонаступником, зокрема майнового комплексу бази відпочинку «Волна», розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка.

ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області 24.12.2012 прийнято рішення про № 60 про оформлення права власності на комплекс будівель у с. Кулевча, який складається, у тому числі, з бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4.

В подальшому на підставі, у тому числі, вказаного рішення ОСОБА_3 сільської ради державним реєстратором ОСОБА_10 ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016) щодо обєкту нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24

Приписами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (діючого на момент винекнення спірних правовідносин) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідності до п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, оформлення права власності на обєкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування:

- фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття обєкта і введення його в експлуатацію;

- власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, унаслідок чого змінилися належні їм частки. У разі, якщо співвласники не згодні змінити частки добровільно, це питання вирішується в судовому порядку;

- членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або обєднання, які повністю внесли свої пайові внески;

- юридичним особам у разі внесення до статутного фонду обєктів нерухомого майна їх засновниками;

- фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, обєднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, обєднання, організації, що ліквідовується;

- фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників підприємства і за рішенням засновників (власників) отримали у власність обєкт нерухомого майна, переданий їм за актом приймання- передавання;

- інвесторам, які у встановленому законодавством України порядку отримали у власність обєкти нерухомого майна або його частини, побудовані за їх кошти, за наявності відповідного рішення місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, акта приймання-передавання обєкта (частини) інвестору;

- реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм обєкти нерухомого майна з представленням рішень комісій з реабілітації про повернення цього майна;

- у разі виділення окремого будинку зі складу обєкта нерухомого майна, що складається із двох або більше будинків (будівель);

- фізичним та юридичним особам при представленні договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна, акта про прийняття обєкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього обєкта;

- фізичним та юридичним особам на обєкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені із житлових у нежитлові і навпаки, при наданні рішення відповідного органу;

- фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на обєкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Отже, суд погоджується з доводами прокуратури Одеської області та вважає, що, оскільки база відпочинку «Волна» не розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області (Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4), тому оспорюване рішення порушує право ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області на вирішення вказаних майнових питань та є безумовним порушенням приписів ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом тим, ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області та ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області заявили про пропуск прокуратурою Одеської області строків звернення з позовом в інтересах ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та просять суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності.

З приводу застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

16 грудня 2011 р. ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області на підставі заяви ФГ «Кулевча» та доданих до неї документів ухвалила рішення № 140 про укладення договору на право користування земельною ділянкою, що стало підставою для укладання договору від 25 січня 2012 р. на право тимчасового фактичного користування землею загальною площею 1,001 га між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області і ФГ «Кулевча».

Аналогічні рішення ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області приймала до 2018 року включно, і на підставі відповідних рішень щороку укладала з ФГ «Кулевча» договори про право тимчасового користування (оренди) землею так, на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 14 лютого 2018 р. № 318-І між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області і ФГ «Кулевча» було укладено договір про право тимчасового користування (оренди) землею, предметом якого є користування земельної ділянки загальною площею 1,001 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, згідно з планом землекористування.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка від 23 жовтня 2017 р., видана ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області про те, що з 2012 року по жовтень 2017 року відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за базою відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Всі вище перелічені документи дають можливість суду дійти до висновку про те, що починаючи з моменту прийняття на сесії сільської ради рішення від 16 грудня 2011 р. №140 про укладання договору на право тимчасового фактичного користування землею загальною площею 1,001 га між ОСОБА_2 сільською радою Татарбунарського району Одеської області і ФГ «Кулевча», позивач ОСОБА_2 сільська рада Татарбунарського району Одеської області був обізнаний як про користувача вказаної земельної ділянки, так і щодо правових підстав набуття ФГ «Кулевча» статусу власника базою відпочинку «Волна».

Посилання прокуратури Одеської області про те, що про порушення прав позивача ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області з боку відповідачів прокуратурі Одеської області стало відомо лише після отримання документів від позивача разом із супровідним листом вих. № 742 від 23 жовтня 2017 р., судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу.

Виходячи з загальних засад господарського законодавства та судочинства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

За змістом ст.ст. 256, 261 ЦК України, позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Більше того, позивач, при зверненні із позовною заявою до суду, повинен обґрунтувати та надати відповідні докази, які чітко вкажуть на час з якого останньому стало відомо про порушення його права.

Відповідно до п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Таким чином, прокуратурою Одеської області було подано позов з пропуском строку позовної давності. Заява про поновлення строку на предявлення позову із зазначенням поважних причин пропуску строку як від прокуратури Одеської області, так і від позивача, в інтересах якого було предявлено позов ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області до суду не надходила.

Суд відхиляє доводи прокуратури Одеської області про скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016 р.) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250 з огляду на таке.

Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі реорганізації підприємства паї його членам видаються, зокрема, за рахунок майна, яке було віднесено до складу пайового фонду підприємства на дату реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Згідно з п. 2 «Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 № 177 (в редакції, чинній на в період виникнення спірних правовідносин) (надалі Методика) майновий пай частка майна підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

01 листопада 2011 р., між комісією з реорганізації СВК «Росія» та ФГ «Кулевча» складено передавальний акт (акт приймання передачі основних фондів, будівель та споруд), відповідно до якого майно СВК «Росія» внаслідок реорганізації було передано його правонаступнику ФГ «Кулевча».

22 листопада 2012 р. уповноваженою загальними зборами комісією з вирішення майнових питань було прийнято рішення задовольнити заяву ФГ «Кулевча» і виділити в натурі зі складу майна, реорганізованого підприємства СВК «Росія», правонаступником якого є ФГ «Кулевча», в рахунок майнового паю, зокрема, базу відпочинку «Волна» 1980р., залишковою вартістю 21683 грн, що підтверджується копією виписки з протоколу №4 засідання комісії з вирішення майнових питань від 22 листопада 2012 року.

Відповідно до п. 13 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. № 177 (в редакції, чинній на в період виникнення правовідносин), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з абз. 6 п. 14 Методики, для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, право власності на майновий пай (його частину) посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого перебуває в компетенції сільської, селищної або міської ради.

16 січня 2013 р. ОСОБА_3 сільською радою було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ОДХХИ №25432. У вказаному свідоцтві наявна відмітка про виділ в натурі бази відпочинку «Волна».

Відповідно до п. 15 Порядку, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна, можуть бути підставою для оформлення права власності на зазначене майно в установленому порядку.

Викладеною нормою законодавства, чинного в момент існування спірних правовідносин, однозначно передбачено, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна є підставою для отримання права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно листа Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014 р. № 9299/05-15-14 «Щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств», підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності є свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства з відміткою про виділення майна в натурі, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою, та акт приймання-передавання майна, підписаний підприємством-правонаступником (користувачем).

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України, «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. № 1952, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

З матеріалів справи вбачається, що державну реєстрацію було проведено в межах Одеської області (ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області і ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області знаходяться в межах Одеської області).

Таким чином, реєстрація права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250 була здійснена у відповідності до вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 74 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області який звернувся в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області до відповідачів: 1. ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області, 2. ОСОБА_4 господарство «Кулевча», 3. ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області від 24.12.2012 р. № 60 про оформлення права власності на комплекс будівель у с. Кулевча, який складається, у тому числі, з бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4 та про скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016 р.) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250 - задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на прокуратуру Одеської області згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову заступника прокурора Одеської області (вул. Пушкінська, 3, ОСОБА_1, 65119, ) в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області (вул. Завгороднього, 29, село Тузли, Татарбунарський район, Одеська область, 68160, ) до відповідачів: 1. ОСОБА_3 сільська рада Саратського району Одеської області (вул. Центральна, 52, с. Кулевча, Саратський район, Одеська область, 68261 ), 2. ОСОБА_4 господарство «Кулевча» (вул. Центральна, 47, с. Кулевча, Саратський район, Одеська область, 68261, ), 3. ОСОБА_5 районна державна адміністрація Одеської області (вул. Крістіана Вернера, 84, смт. Сарата, Саратський р-н, Одеська область, ), про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області від 24.12.2012 р. № 60 про оформлення права власності на комплекс будівель у с. Кулевча, який складається, у тому числі, з бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 4 та про скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_5 районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 (індексний номер: 32476173 від 22.11.2016 р.) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості - бази відпочинку «Волна», яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, ОСОБА_2 сільська рада, с. Лебедівка, вул. Лісна, 24 за реєстраційним номером 250 - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на прокуратуру Одеської області.

Повне рішення складено 01 жовтня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.В. Літвінов

Суддя Л.В. Лічман

Суддя О.В. Цісельський