ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" жовтня 2018 р.Справа № 922/1763/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву позивача (вх. № 28653 від 02.10.2018) про відвід судді Бринцева О.В. по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт ЛТД" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192 А, офіс 110) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Аякс-Авто" (61005, м. Харків, вул. Морозова, 13)
до Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30)
про визнання недійсним договору
ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 ТОВ "Автоарт ЛТД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПАТ "Мегабанк", в якій просить суд визнати недійсним договір поруки від 28.02.2018 в якому зазначені сторони ПАТ "Мегабанк" та ТОВ "Автоарт ЛТД". В обґрунтування позову зазначає, що спірний договір поруки позивач з банком не укладав та не підписував, а сам договір за своїм змістом не відповідає нормам чинного законодавства. В якості правових підстав посилається на норми статей 203, 215, 626, 638 ЦК України.

Присутній у судовому засіданні 02.10.2018 представник позивача заявив відвід судді Бринцеву О.В. з приводу чого надав відповідну заяву (вх. № 28653).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2018 заява ТОВ "Автоарт ЛТД" про відвід судді Бринцева О.В. (вх. № 28653) визнана необґрунтованою та передана на розгляд іншого судді, у порядку встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 03.10.2018 головуючим суддею для вирішення заяви визначено суддю Прохорова С.А.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 39 ГПК України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву ТОВ "Автоарт ЛТД" про відвід судді Бринцева О.В., суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

В якості фактичних підстав для відводу позивач зазначає, що 02.10.2018 в порушення приписів статті 226 ГПК України суддя Бринцев О.В. вжив дії щодо відмови в задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду та продовжив судовий розгляду справи №922/1763/18. Також у порушення вимог статті 80 ГПК України суддею Бринцевим О.В. задоволені клопотання відповідача ПАТ "Мегабанк" про долучення до матеріалів справи експертних висновків та, в свою чергу, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи. Такі обставини викликають сумнів у позивача в неупередженості та об'єктивності судді Бринцева О.В.

Правовою підставою подання цієї заяви про відвід заявник визначає пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Стосовно доводів позивача, які викладені вище, суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 35 ГПК України).

Отже, самі по собі судові рішення судді Бринцева О.В. не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею саме необ'єктивності чи упередженості при ухваленні вказаних судових рішень на користь однієї з сторін.

Проте таких доказів відводу всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивачем до заяви не додано.

Визначені підстави задля відводу, викладені в заяві зводяться до незгоди заявника з винесеною суддею господарського суду Харківської області Бринцевим О.В. ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року.

Більш того, відповідно до приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, визначає порядок ведення судового засідання на підставі приписів процесуального закону, вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає заяву позивача вх. № 28653 від 02.10.2018 про відвід судді Бринцева О.В. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ "Автоарт ЛТД" (вх. № 28653 від 02.10.2018) про відвід судді Бринцева С.А. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана 04 жовтня 2018 року.

Суддя С.А. Прохоров