ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018м. ДніпроСправа № 904/3431/18
за позовом Комунального підприємства "Дніпроруденська теплові мережі", м. Дніпрорудне

до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, м. Дніпро

про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 10 386, 75 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Дніпроруденські теплові мережі" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - Відповідач) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 10 386,75 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані несплатою Відповідачем заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01.01.2018 по 30.06.18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.18 відкрито провадження у справі №904/3431/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04.09.18 о 10:00.

В засідання 04.09.18 представники сторін явку не забезпечили, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

04.09.2018 судом без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з п.п.1.3, 2.5.3 рішення Дніпрорудненської міської ради №05 від 29.03.18 Про надання дозволу КУП Наш дім ДМР на продовження оренди майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпрорудне, відповідачу надано дозвіл на продовження оренди майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпрорудне, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 50,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпрорудне, вул.. Шахтарська, б.2.

Зобовязано орендарів приміщень протягом місяця з дати укладання договорів оренди укласти з підприємствами міста (мережі яких знаходяться у вказаних в п.1 даного рішення обєктах оренди) договори на постачання відповідних комунальних послуг згідно з чинним законодавством.

На підставі вказаного рішення, 14.05.18 між Комунальним унітарним підприємством Наш дім Дніпрорудненськиї міської ради (орендодавець) та Південно Східне міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції (орендар) укладено договір №41 оренди комунального майна, що є власністю територіальної громади міста Дніпрорудне.

Відповідно до п.1.1.,1.2 умов вказаного договору, орендодавець на підставі рішення Дніпрорудненськох міської ради від 29.03.18 №05 передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно, далі обєкт оренди, за адресою: Запорізька область м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, буд.2, для розміщення Васильківського районного відділу з питань пробації.

Цей договір визначає, взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування орендарем обєктом оренди.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що обєктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 50,8 кв.м.

Згідно з п. 4.8 договору, сторонами погоджено, що орендар зобовязаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальника таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія і т.п.) за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибуткової території, та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо будинкових мереж.

Цей договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 30.06.18 Сторонами досягнуто згоди про те, що в силу положень ст. 631 ЦКУ умови цього договору застосовуються до відносин, які склались між сторонами до дати його укладення, а саме: з 01.01.18. (пункт 9.1 договору).

Відповідно до акту приймання передачі від 01.04.18 (додаток №1 до договору оренди №41 від 14.05.18), обєкт оренди загальною площею 50,8 кв.м., складається з трьох окремих приміщень, два з яких площею 16,9 кв.м., одне площею 17,0кв.м. Вказані приміщення обладнано системою централізованого опалення.

Як зазначає позивач, вищевказані нежитлові приміщення орендувались відповідачем з 2017 року. З метою забезпечення потреб відповідача у тепловій енергії, між позивачем та відповідачем укладено договір №20/110-Т/17 від 30.10.17 на закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти (а.с.33).

Відповідно до додатку 1 договору №20/110-Т/17 від 30.10.17, теплове навантаження обєкту - нежитлові приміщення загальною площею 50,8 кв.м. у 2017 становило 0,006463 Гкал/год.

Розрахункові параметри, для здійснення нарахувань за спожиту теплову енергію по обєкту відповідача протягом 2018, залишились незмінними.

КП Дніпрорудненські теплові мережі листами №11/881 від 24.04.18 та №11/1253 від 15.06.18 направлено на адресу відповідача розрахункові данні для проведення ним тендерної процедури для укладення договору та вимоги щодо погашення існуючої заборгованості.

На час звернення з позовною заявою до суду договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на потреби приміщень відповідача на 2018 рік не укладено.

Як убачається з матеріалів справи, за період з 01.01.18 по 30.06.18 позивачем надано послуги з постачання теплової енергії на обєкт відповідача на загальну суму 10 076,06грн., що підтверджується наявними в матеріалах актами надання послуг: №137 від 31.01.18 на у розмірі 2 766,47грн., №406 від 28.02.18 у розмірі 3656,74грн., №680 від 21.03.18 у розмірі 3 006,16грн., №949 від 30.04.18 у розмірі 215,53грн., №1220 від 31.05.18 у розмірі 215,53грн., №1530 від 30.06.18 у розмірі 215,53грн. та відповідними рахунками на оплату (а.с. 14-25).

Відповідачем належним чином не виконані зобовязання щодо оплати за фактично поставлену теплову енергію, внаслідок чого, його заборгованість перед Позивачем склала суму 10 076,06 грн.

На час розгляду справи, доказів погашення відповідачем заборгованості в зазначеному розмірі, суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов'язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з п.п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі - Правила), якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов'язаний до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Так, у п. 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору; відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Однак, з аналізу положень Правил, зокрема, п. 44, вбачається, що термін споживач застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від обовязку оплати за фактично спожиту енергію. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2018 у справі №922/2790/17.

З огляду на зазначене, а також враховуючи обов'язок відповідача оплачувати поставлену теплову енергію у спірне приміщення і за умови відсутності відповідного договору, господарський суд приходить до висновку щодо правомірності позовних вимог.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем складено розрахунок трьох відсотків річних за період прострочення з 20.02.18 по 27.07.18 у розмірі 138,51 грн. та інфляційних втрат за період з лютого по липень 2018 у розмірі 172,18 грн.

Перевіривши розрахунки за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі 10 076,06 грн., трьох процентів річних у розмірі 138,51 грн., інфляційних втрат у розмірі 172,18 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 233, 236-241, 251, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (49000, Дніпропетровська область, вул. Короленка, 4, ) на користь Комунального підприємства "Дніпроруденська теплові мережі" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв праці, 11, ) основну заборгованість у розмірі 10 076,06 грн., три проценти річних у розмірі 138,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 172,18 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.10.2018

Суддя ОСОБА_1