ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"13" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3661/15
Господарський суд Одеської області у складі
судді Цісельського О.В.
при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.
За участю представників:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
від третьої особи: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ОСОБА_1" в якому просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент" перед акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" за кредитним договором №80/12 від 24.09.2012р., загальний розмір якої становить 150 532,99 дол. США 99 центів та 379 182,11 грн., з яких:
- 142 000,00 дол. США заборгованість за кредитом;
- 8 532,99 дол. США заборгованість за відсотками;
- 379 182,11 грн. пеня за прострочення платежів по кредитному договору, звернути стягнення на належні товариству з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ОСОБА_1":
Позовні вимоги обґрунтовані наступним: між публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" та товариством з обмеженою відповідальністю „ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №80/12 від 24.09.2012 р., на строк до 10.10.2016 року включно.
В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №80/12 від 24.09.2012 р. між AT "ІМЕКСБАНК" та ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_1" був укладений договір іпотеки, який 26 червня 2014 р. був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №3463.
Згідно зазначеного договору позивачу передане в іпотеку:
Термін дії договору іпотеки за погодженням сторін було визначено - до повного виконання позичальником зобовязань за договором позики та всім додатковим угодам до нього (п. 7.1 договору іпотеки).
В пункті 1.5 договору іпотеки сторони визначили вартість предмету іпотеки у 1 892 000,00 (один мільйон вісімсот дев'яносто дві тисячі грн. 00 коп.) грн.
Позивач зазначає, що боржник свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконав, в обумовлені договором строки тіло кредиту та відсотки не повернув, у звязку з чим між AT "ІМЕКСБАНК" з одного боку та боржником і відповідачем з іншого, неодноразово проводилися переговори щодо пошуку шляхів погашення заборгованості, проте борг так сплачено й не було.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2015р., позовну заяву публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. позовну заяву акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, товариство з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент" залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
30.09.2015р. представник товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент" звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-5342/15) про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого судом було відмовлено, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.
18.12.2014р. ТОВ "Шевченківський Девелопмент" надіслав AT "ІМЕКСБАНК" Повідомлення про зарахування однорідних вимог, в якому Банк було повідомлено про наступне:
про укладання між ТОВ "Шевченківський Девелопмент" та гр. ОСОБА_3 Договору про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ "Шевченківський Девелопмент" перейшло право вимоги повернення банківського вкладу у сумі 127 460, 65 доларів США;
про те, що станом на 18.12.2014 р. заборгованість ТОВ "Шевченківський Девелопмент" за кредитним договором № 80/12 від 24. 09. 2012 р. становить 142 000, 00 доларів США, при цьому із посиланням на п. 6.4 публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) ТОВ "Шевченківський Девелопмент" нагадав Банку що вкладник має право вимагати дострокового повернення вкладу повідомивши про це банк письмово за 31 календарний день. У звязку із вищенаведеним ТОВ "Шевченківський Девелопмент" повідомив Банк що вважає припиненими зобовязання за кредитним договором у сумі 127 460,00 доларів США та за договором банківського вкладу на підставі зарахування однорідних вимог і вимагає операції із зарахування здійснити саме 18.01.2015 р. в день припинення банківського вкладу у відповідності до положень п.6.4 публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту).
З посиланням на п.1 ч.1 ст.17 Закону України Про іпотеку та на все вище перелічене ТОВ "Шевченківський Девелопмент" наполягає на тому, що зобовязання за Іпотечним договором від 01.07.2014р., що укладений між AT "ІМЕКСБАНК" та ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_1" в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 80/12 від 24.09. 2012 р., припинились.
Однак, на думку позивача, такі твердження третьої особи повністю спростовуються наступним.
Відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.
Системний аналіз даної норми права надає нам змоги дійти висновку, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:
1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);
2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);
3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.
Так, за умовами кредитного договору №80/12 від 24.09.2012р., з урахуванням змін внесених додатковою угодою №4 від 24.02.2014р., договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п.7.3 договору).
Відповідно до п.1.1.1 Кредитного договору кінцевим терміном повернення заборгованості виступає 10.10.2016р. - строк виконання зобовязань за кредитним договором.
При цьому, відповідно до положень п. 3.2.3 Кредитного договору вимагати дострокового повернення кредиту позикодавець має право у випадку істотного порушення зобовязань як то несплати траншів відповідно до умов договору.
В свою чергу зі змісту виписки з особових рахунків ТОВ "Шевченківський Девелопмент" станом на 18.01.2015р. (день проведення зарахування однорідних вимог) заборгованості за кредитним договором не було.
Отже, на думку позивача, залік однорідних зустрічних вимог не відповідав такій істотній умові для законності проведеного зарахування як настання строку виконання вимог за кредитним договором, даний правочин щодо зарахування повністю не відповідає приписам ст.601 ЦК України, й відповідно не може слугувати підставою для припинення зобовязань як за кредитним договором, так і за іпотечним договором.
22.10.2015р. відповідач звернувся до суду із заявою (вх.№2-5805/15) про зупинення провадження у справі, яке судом було залишено без задоволення.
22.10.2015р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-5806/15) про продовження строку розгляду справи та про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено частково, у звязку з чим, розгляд справи було відкладено.
Суд, дослідивши подане позивачем клопотання про призначення справи до колегіального розгляду відмовив у його задоволенні, з підстав його необґрунтованості.
Розглянувши матеріали справи, пояснення представників сторін, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду обставин справи, для розяснення питань, що виникли при вирішенні спору та потребують спеціальних знань, судом ухвалою від 22.10.2015р. призначено судову економічну експертизу, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідницькому інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
На вирішення експерта поставити наступне питання: яка дійсна вартість майна, що є предметом іпотеки?
З підстав призначення судової економічної експертизи, провадження у справі №916/3661/15 було зупинено.
На адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про надання додаткових документів (вх.№2-7202/15), у звязку з чим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2016р. провадження у справі №916/3661/15 було поновлено.
21.01.2016р. позивач подав до суду письмове клопотання про продовження строку розгляду справи (вх.№2-290/16), яке судом задоволено, у звязку з чим, строк розгляду справи було продовжено на 15 днів.
21.01.2016р. до Господарського суду Одеської області супровідним листом (вх.№1383/16) від публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" надійшли додаткові документи для проведення експертизи, які було витребувано ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2016р., у звязку з чим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. провадження у справі №916/3661/15 було зупинено.
05.07.2016р. було змінено назву відповідача з товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ОСОБА_1" на товариство з обмеженою відповідальністю "УКРБУДСПЕЦТЕХ", що підтверджується Протоколом №1 Загальних зборів ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_1".
03.11.2016р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання (вх.№2-5801/16) арбітражного керуючого ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі №916/3661/15.
В обґрунтування заявленого клопотання, арбітражний керуючий ОСОБА_5 зазначає, що в провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/1950/16 про банкрутство ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" (попередня назва ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_1"), якою розпочато процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5
17.11.2016р. на адресу господарського суду Одеської області надійшов висновок судової оціночно-будівельної експертизи (№6862/54 від 28.10.2016р.), зі змісту якого вбачається, що
Ринкова вартість майна, що є предметом іпотеки, а саме:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2016р. провадження у справі №916/3661/15 було поновлено.
З урахуванням необхідності звернення публічному акціонерному товариству "ІМЕКСБАНК" із заявою про визнання кредиторських вимог у справі №916/1950/16 про визнання банкрутом ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", провадження у справі №916/3661/15 за позовом публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" від імені і в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства "БЛЕК СІ ОСОБА_1", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2016р. було зупинено.
15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.
Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
З компютерної програми Діловодство спеціалізованого суду судом було встановлено, що публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" звернулось із заявою про визнання кредиторських вимог у справі №916/1950/16 про визнання банкрутом ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2018р. провадження у справі №916/3661/15 було поновлено, справу №916/3661/15 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.
29.08.2018р. позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову (вх.№2-4401/18), відповідно о якої просить суд:
142 000,00 дол. США (сто сорок дві тисячі дол. США нуль центів) - заборгованість за кредитом;
8 532,99 дол. США (вісім тисяч пятсот тридцять два дол. США девяносто девять центів) - заборгованість за відсотками;
- 379 182,11 грн. (триста сімдесят девять тисяч сто вісімдесят дві гривні одинадцять копійок) - пеня за прострочення платежів по кредитному договору,
звернути стягнення на Предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 « 27» червня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3475, а саме:
шляхом продажу Предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка визначена у висновку судової оціночно- будівельної експертизи Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 6862/24 від 28.10.2016р.
Зазначена заява прийнята судом до розгляду.
10.09.2018р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-4568/18) про зупинення провадження у справі №916/3661/15 до вирішення справи №522/4097/16-ц за позовом АТ ІМЕКСБАНК до ОСОБА_3 та ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 18.12.2014р., укладений між ОСОБА_3 та ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ.
Суд, дослідивши подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі №916/3661/15 відмовив у його задоволенні, з підстав його необґрунтованості та недоведеності.
10.09.2018р. позивач подав клопотання (вх.№2-4568/18) про зупинення провадження у справі №916/3661/15 до вирішення справи №916/3654/15 за позовом АТ ІМЕКСБАНК до ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №80/12 від 24.09.2012р.
У задоволенні зазначеного клопотання судом також було відмовлено, з огляду на його недоведеність.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2017р. по справі №916/1950/16 визнано грошові вимоги АТ „ІМЕКСБАНК до ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» частково в сумі 97 968 159, 79 грн., які виникли на підставі кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 49/13 від 27.05.2013р., договору застави від 27.11.2014р., як вимоги забезпечені заставою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.
В решті грошових АТ «ІМЕКСБАНК» до ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» в сумі 166 344, 06 дол. США та 1 174 846, 39 гри., що виникли на підставі кредитного договору про відкриття кредитної лінії №80/12 від 24.09.2012р. та іпотечного договору від 26.06.2014р. - відмовлено.
З врахуванням наведеного, позивач наполягав на розгляді повних вимог АТ ІМЕКСБАНК в межах даної справи №916/3661/15.
В судовому засіданні 10.09.2018р. представники позивача, відповідача та третьої особи визнали обставину, що ОСОБА_3 є померлим, як таку, що не підлягає доказуванню, у звязку з чим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2018р. ОСОБА_3 було виключено зі складу учасників у справі №916/3661/15.
Представник позивача в судове засідання, призначене на 13.09.2018р. не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить уповноваженого представника на розписці про призначення справи до розгляду по суті.
Представник відповідача в судове засідання, призначене на 13.09.2018р. не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить уповноваженого представника на розписці про призначення справи до розгляду по суті.
Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 13.09.2018р. не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить уповноваженого представника на розписці про призначення справи до розгляду по суті.
Свою письмову позицію щодо позову суду не надав.
Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.
Дослідивши обставини справи заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.
Стаття 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Аналогічні положення містяться і в ст.20 ГК України.
При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Звертаючись з позовом до суду, позивач на свій розсуд обирає спосіб захисту порушеного права, в той час як на суди покладено обов'язок перевірки відповідності обраного позивачем способу захисту приписам ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.
При цьому, ст.5 ГПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про звернення стягнення на майно, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка визначена у висновку судової оціночно-будівельної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №6862/24 від 28.10.2016р.
Правовідносини пов'язані з іпотекою (заставою) нерухомого майна врегульовано Законом України Про іпотеку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч.1 ст.11 Закону України Про іпотеку Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Частиною 1 ст.33 Закону України Про іпотеку визначено, що У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно положень ч.3 ст.33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч.ч.1, 2 та 3 ст.36 Закону України Про іпотеку Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:
передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;
право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.37 вказаного Закону Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.
Так, судом встановлено, що позовні вимоги AT ІМЕКСБАНК ґрунтуються на договорі від 24.09.2012р. про відкриття кредитної лінії №80/12, за яким - ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 5 626 715,00 доларів США зі сплатою 11,5% відсотків річних та кінцевим терміном повернення не пізніше 10.10.2016р.
Товариство з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ виступило у якості майнового поручителя по зобовязанням ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ, на підставі іпотечного договору від 26.06.2014р. за реєстровим номером №3463, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2
Товариство з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ було надано в іпотеку AT ІМЕКСБАНК гаражні місця: №№40, 30, 156, 87, 43, 73, 173,47, 127, 176, 113,36,37,38,44, 45,46, 48, 55, 56,88, 104, 114, 126,147, 150, 151, 155, 157, 158, 179, що знаходяться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, пр-т Шевченка 4-Д.
Вартість предмету іпотеки визначена в п.1.5 Договору іпотеки та складає 5 160 000,00 грн.
Пунктом 7.2. вказаного іпотечного договору передбачено, що право іпотеки та відповідно і цей договір припиняє чинність у разі: припинення основного зобовязання, забезпеченою цією іпотекою.
З матеріалів справи, судом встановлено, що зобовязання ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ перед ПАТ ІМЕКСБАНК за кредитним договором №80/12 від 24.09.2012р. є припиненим, а я внаслідок є припиненою іпотека ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ, що підтверджується наступним:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2016р., у справі №916/551/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2016р. та Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 р. у позові ПАТ ІМЕКСБАНК відмовлено повністю.

Із зазначених судових рішень вбачається, що зобовязання ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ перед ПАТ ІМЕКСБАНК за кредитним договором №80/12 від 24.09.2012р. припинені з 18.01.2015р. внаслідок проведення заліку однорідних вимог, вчиненого ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ на підставі повідомлення про зарахування однорідних вимог від 18.12.2014р. для зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № від 02.07.2014 р. про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. вклад Постійний клієнт 13 міс вид вкладу ПосК13м11$, що укладений AT ІМЕКСБАНК та ОСОБА_3 та за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №80/12 від 24.09.2012р.

Як було встановлено господарськими судами, та підтверджено постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 р. у справі 916/551/16:

24.09.2012 AT ІМЕКСБАНК (кредитор) та ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №80/12 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в 5 626 715 дол. США зі сплатою процентної ставки в розмірі 11,5% річних в межах визначеної договором (п.п.1.1.1. та 1.1.2.) граничної суми коштів (кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії у розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором...

... - 02.07.2014 ОСОБА_3 (вкладник) та AT ІМЕКСБАНК укладено договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014. Вклад Постійний клієнт 13 міс вид вкладу ПосК13м11$ (далі - договір банківського вкладу)...

- кредитором на виконання умов кредитного договору було надано позичальнику кредитні кошти згідно з заявками позичальника в загальному розмірі 5 626 715,00 доларів США.

Позичальником в рахунок погашення своїх зобов'язань за кредитом сплачено кредитору суму в розмірі 5 484 715,00 доларів США;

- відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ станом на 18.12.2014 залишок несплаченого кредиту становив 142 000 дол. США та залишок нарахованих та не сплачених відсотків за користування кредитом (строкова заборгованість по відсотках) становив 1 285,23 дол. США;

- 18.12.2014р. гр. ОСОБА_3 (первісний кредитор) та ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ (новий кредитор) укладено договір №1 про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення права вимоги), відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 Вклад Постійний клієнт 13 міс вид вкладу ПосК13м11$, укладеного між первісним кредитором та ПАТ ІМЕКСБАНК;

- згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника стати грошових коштів за банківським вкладом у розмірі, визначеному в п. 2.1. цього договору;

- до нового кредитора переходять усі права та обов'язки первісного кредитора за основним договором (п.1.3. договору відступлення права вимоги);

- за умовами п.2.1. договору відступлення права вимоги право вимоги, що відступається становить суму банківського вкладу у розмірі 127 460,65 дол. США та суму нарахованих відсотків по даному вкладу відповідно до умов основного договору;

- 18.12.2014р. гр. ОСОБА_3 вручено повідомлення AT ІМЕКСБАНК про відступлення права вимоги;

- також 18.12.2014 від ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ на адресу AT ІМЕКСБАНК надано повідомлення про зарахування однорідних вимог, відповідно до якого відповідач, зокрема: просить достроково видати суму банківського вкладу за договором № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 Вклад Постійний клієнт 13 міс вид вкладу ПосК13м11$ та просить здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог за даним договором та кредитним договором, операції з дострокового припинення вкладу та зарахування вимог за кредитним договором здійснити 18.01.2015 в день припинення банківського вкладу та згідно з п. 6.4. публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014...».

Вищий господарський суд України у Постанові від 05.10.2016 р. у справі 916/551/16 дійшов наступних висновків:

Відповідно до cт.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом ч.1 cт.601 ЦК України, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема, грошей).

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до cт.cт.514, 515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю....

...Господарськими судами попередніх інстанцій враховано вказані вимоги закону і правильно відхилено доводи позивача щодо ненастання строку виконання зобов'язання банку перед відповідачем як новим кредитором за договором банківського вкладу (депозиту) від 02.07.2014, які ґрунтуються на помилковому стверджені про те, що з урахуванням приписів cт.cт.1066, 1068, 1071 ЦК України та п.1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція), зобов'язання за цим договором банківського вкладу нерозривно пов'язані з особою кредитора (вкладника ОСОБА_3 - власника рахунку), яким до банку не направлялося розпорядження про дострокове відкликання вкладу та її перерахування на користь відповідача....

... Отже, господарськими судами надано оцінку вказаним умовам договору та зауважено на тому, що при вчинені правочину з заліку зустрічних однорідних вимог від 18.12.2014 відповідачем дотримано встановлені cт.601 ЦК України та cт.203 ГК України умови для зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме - настання строку виконання зобов'язання.

Крім того, під час вчинення заяви про зарахування відповідачем було враховано вказані умови договору банківського вкладу у зв'язку з чим він просив банк здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог за договором банківського вкладу та кредитним договором 18.01.2015, тобто після спливу 31 календарного дня як вкладник звернувся з вимогою про повернення суми вкладу до закінчення строку розміщення вкладу і вказані дії в будь-якому випадку були вчинені відповідачем до запровадження в банку тимчасової адміністрації під час якої таке зарахування забороняється.

Установивши наявність умов, визначених cт.601 ЦК України, cт.203 ГК України, та відсутність обставин, встановлених cm. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, господарські суди дійшли правильного висновку про те, що зобов'язання відповідача за кредитним договором та зобов'язання банку за договором банківського вкладу є зустрічними та однорідними (грошовими), а позивач не довів та не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що в момент вчинення одностороннього правочину (заяви про зарахування однорідних вимог від 18.12.2014) мали місце обставини, що були визначені у якості підстав для задоволення позову, відтак, не довів наявності підстав, в силу яких даний правочин має бути визнаний недійсним....».

Крім того, судом встановлено, що 01.09.2016р. ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ надано ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ лист №153, яким останнього повідомлено, що заборгованість перед ПАТ ІМЕКСБАНК за кредитним договором №80/12 від 24.09.2012р. є погашеною, у звязку із набуттям чинності рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/551/16, яким підтверджено факт здійснення заліку зустрічних однорідних вимог/погашення кредиту на суму 127 460, 65 доларів США, а також шляхом здійснення ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ остаточного розрахунку по кредитному договору №80/12, що підтверджується платіжними дорученнями ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ №475 від 01.09.2016р. на суму 379 218,19 грн. та №474 від 01.09.2016 р. на суму 48 745,11 грн.

Частиною 1 ст.598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.17 Закону України Про іпотеку, у звязку із припинення основного (кредитного) зобовязання ТОВ ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ перед ПАТ ІМЕКСБАНК, іпотека ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ перед ПАТ ІМЕКСБАНК є припиненою.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дійшов висновку про відсутність підстав для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на заявлені позовні вимоги.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В цих нормах передбачається певна низка заходів, за допомогою яких потерпіла особа забезпечує реалізацію права на захист свого порушеного права чи інтересу, які в сукупності своїй утворюють відповідний правовий механізм захисту прав особи, який міститься в кожній галузі права.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умовами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.

Зміст зобовязань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією.

Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_5 проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом було досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи та надано оцінку всім доводам сторін.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача було спростовано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим відмовляє позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до приписів ст.129 ГПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 74, 79, 129, 202, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі покласти на позивача - акціонерне товариство ІМЕКСБАНК.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2018 р.

Суддя О.В. Цісельський