ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

26.09.2018 м. ХарківСправа № 922/1605/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт" про відвід судді Калініченко Н.В. (вх. №27825 від 24.09.2018) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Центр", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік-Центр", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс-Авто", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Арт", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль-М", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Арт-Інвест", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Авто", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ПАТ "Перший Український міжнародний банк", м. Київ
про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік-центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто", Приватного підприємства "Аякс-Авто", Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Арт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль-М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Арт-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Авто", про звернення стягнення та стягнення заборгованості в сумі 11 298 627,01 дол. США та 42 976 134,61 грн. та за участю третьої особи, залученою в порядку ст. 50 ГПК України, ухвалою суду від 02 липня 2018 року - ПАТ "Перший Український міжнародний банк".

В судовому засіданні 24 вересня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоарт" (сьомий відповідач) було подано заяву про відвід судді Калініченко Н.В. у справі № 922/1605/18.

Заяву мотивовано п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України в сукупності з імперативними нормами п. 5 ч. 1 ст. 227 та п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, які не застосовані судом, що позбавляє підприємство-заявника на подання доказів у справі з огляду на незадоволення клопотання ТОВ "Автоарт" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/1760/18, що в сукупності, на думку заявника, є підставою задля застосування ст. 35 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.09.2018 по справі №922/1605/18 відвід судді Калініченко Н.В., що був заявлений сьомим відповідачем (ТОВ "Автоарт") у зв'язку з розглядом справи №922/1605/18, визнано необґрунтованим, заяву про відвід судді Калініченко Н.В. у справі №922/1605/18 передано на розгляд іншому судді, а також зупинено провадження у справі №922/1605/18.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Харківської області від 25.09.2018 призначено автоматизований розподіл заяви по справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 25.09.2018 року для розгляду заяви визначено суддю (суддю - доповідача) Чистякову І.О.

Суд, розглянувши заяву сьомого відповідача, ТОВ "Автоарт", про відвід судді Калініченко Н.В. від справи № 922/1605/18 дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час підготовчого засідання 24 вересня 2018 року в межах підготовчого провадження судом було розглянуто клопотання ТОВ "Автоарт" (вх. № 27695) про зупинення провадження у справі за наслідками розгляду якого судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, яку оголошено під час даного підготовчого засідання з зазначенням дати складання повного тексту ухвали - 28 вересня 2018 року.

З поданої заяви про відвід вбачається, що її вмотивовано нормами статей 227 та 229 Господарського процесуального кодексу України, розглядом господарським судом Харківської області справи № 922/1760/18, з якою повязана дана справа №922/1605/18 і не зупинення провадження в якій до набрання чинності судовим рішенням у справі № 922/1760/18 є підставою наявності сумнівів у неупередженості та обєктивності судді Калініченко Н.В. при розгляді справи № 922/1605/18.

Проте, суд під час розгляду заяв відповідачів про відвід судді Калініченко Н.В. від розгляду справи № 922/1605/18 неодноразово зазначав, що підстави задля відводу судді визначені саме ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, які повинні бути вмотивованими (ч. 3 ст. 38 ГПК України).

Водночас, норми статей 227 та 229 Господарського процесуального кодексу України, на які посилається заявник, не внормовують питання відводу судді від розгляду справи.

Натомість, відповідно до імперативної норми ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Виходячи з вищенаведеного суд вбачає, з одного боку невмотивованість поданої чергової заяви про відвід судді від розгляду даної справи № 922/1605/18 через не застосування судом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України в сукупності із п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, подання якої фактично зводиться до незгоди останньої із постановленою судом ухвалою, якою, зокрема, відмовлено ТОВ "Автоарт" в задоволені клопотання про зупинення провадження у справі; з іншого боку - хибне тлумачення норми ст. 35 ГПК України в частині п. 5 частини 1 даної статті з заявлених підстав відводу виходячи з імперативного припису ч. 4 даної статті (незгода сторони з процесуальним рішенням судді не є підставою для відводу).

Суд наголошує на тому, що право на подання заяви про відвід судді безумовно є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законом України "Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", поширенням на Україну юрисдикції Європейського суду з прав людини, прийняттям Закону України "Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", з огляду на приписи ст. 9 Конституції України та ст. 3 ГПК України, господарські суди у процесу здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватись нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року та "ОСОБА_1 проти України" від 09 січня 2013 року Європейським судом з прав людини нагадано, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, Булут проти Австрії (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-И, с. 356, п. 31, та Томан проти Швейцарії (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-111, с. 825, п. 30).

Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_1 проти України (заява N 21722/11) від 09 січня 2013 року висловлено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (їi) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі Білуха проти України від 09 листопада 2006 року (заява N 33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Підсумовуючи вище викладене, суд вважає що сьомим відповідачем (заявником) у заяві про відвід судді Калініченко Н.В. не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у статтях 35, 36 ГПК України, а сам відвід ґрунтується на хибному застосуванні заявником норм чинного ГПК України.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо упередженості судді Калініченко Н.В. при розгляді даної справи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт" про відвід судді Калініченко Н.В.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт" (вх. №27825 від 24.09.2018) про відвід судді Калініченко Н.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 26.09.2018.

Суддя ОСОБА_2