ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2018

Справа № 920/786/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Воздвиженка»» (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 22/2; ) від 04.10.2018 (вх. № 2172к) про відвід судді Котельницької В.Л. та позовні матеріали

за позовом Приватного підприємства «Сервіс-Транс» (61022, м. Харків, вул.Клочківська,55; )

до відповідачів: 1) Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управляння активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1; )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Воздвиженка»» (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 22/2; )

про визнання недійсними договорів управління майном (активами) та відшкодування збитків

встановив:

03.10.2018 до Господарського суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Сервіс-Транс» до відповідачів: 1) Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управляння активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Воздвиженка» про визнання недійсним договору управління майном (активами) від 06.09.2018 із змінами, внесеними додатковим договором про внесення змін до договору управління майном (активами), укладені між відповідачами у справі, застосування наслідків недійсності вказаних правочинів та відшкодування збитків у розмірі 30000,00 грн.

04.10.2018 від представника другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Воздвиженка»» до суду надійшла заява про відвід судді Котельницької В.Л. від 04.10.2018 (вх. № 2172к), у якій останній просить суд відвести суддю Котельницьку В.Л. від участі у розгляді справи № 920/786/18.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на порушення порядку визначення складу суду.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім’ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім’ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об’єктивності судді.

Згідно частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як зазначено вище, підставою для подання заяви про відвід судді Котельницької В.Л. представник другого відповідача зазначає порушення порядку визначення судді, встановленого статтею 32 ГПК України, а також порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині розгляду справи судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Така інституціональна складова права на справедливий суд, як «суд, встановлений законом» є широким за своїм змістом поняттям.

Класична інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» та полягає у такому:

« 23. Відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» (Coeme and Others v. Belgium), № № 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).

24. Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Згідно із положенням ч. 1 ст. 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Свої заперечення стосовно порядку визначення судді, які є на його думку підставою для відводу, заявник викладає по суті як заперечення проти позовних вимог ТОВ «Сервіс-Транс» (відзив на позов), а також наводить свої міркування стосовно порушення позивачем під час подання позову правил підсудності, що за своєю суттю не є заявою про відвід судді з підстав, визначених господарським процесуальним законодавством України.

Позовна заява ТОВ «Сервіс-Транс» подана до Господарського суду Сумської області 03.10.2018, відтак питання відкриття провадження у справі, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, передачі справи до іншого суду розглядається у строк, визначений у ст.ст.31, 174-176 ГПК України.

Суд, розглянувши подану представником ТОВ «ЖК «Воздвиженка» заяву про відвід судді Котельницької В.Л. та позовні матеріали № 920/786/18, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано жодних доказів порушення порядку визначення складу суду під час розподілу судової справи між суддями, а також не наведено інших мотивів, достатніх для задоволення відводу.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, надходження заяви про відвід судді.

Згідно пункту 9 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України, Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи вищевикладене, питання відкриття провадження у справі №920/786/18 підлягає зупиненню до вирішення питання про заявлений відвід іншим суддею господарського суду Сумської області, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

При зазначених обставинах, керуючись статтею 23, 35, 38 частиною третьою статті 39, пунктом 5 частини першої статті 228, пунктом 9 частини першої статті 229 та статтями 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника ТОВ «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Котельницької В.Л. у справі № 920/786/18 визнати необґрунтованою.

2. Заву представника ТОВ «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід cудді Котельницької В.Л у справі № 920/786/18 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

3.          Розгляд позовної заяви у справі № 920/786/18 зупинити до вирішення питання про відвід судді Котельницької В.Л.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання – 05.10.2018, та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          В.Л.Котельницька