РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2018Справа № 910/22699/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жука В.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор»

про стягнення 234799,23 грн.

та за зустрічним позовом Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про зобов'язання вчинити перерахунок

за участі представників:

від позивача - Кирищук В.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - Лупеха В.В. (голова правління).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор» про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 234799,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.07.1999 між сторонами було укладено Договір №031-0450-3 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно якого позивач надавав відповідачу послуги постачання гарячої води.

Відповідач, в порушення умов договору, неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо сплати вартості поставленої теплової енергії, внаслідок чого станом на 01.10.2017 у останнього утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2014 по 01.10.2017 в розмірі 78952,67 грн.

Крім того на вказану заборгованість позивачем у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України нараховано також 3% річних у розмірі 20871,34 грн. та інфляційні втрати в сумі 134975,22 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позов та стягнути зазначену заборгованість за спожиту теплову енергію та нараховані фінансові санкції.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, зазначивши, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року, проте за період з вересня 2014 року по листопад 2015 року позивачем належним чином не надавались обумовлені договором послуги з постачання гарячої води, про що відповідачем, спільно із представником позивача складались відповідні акти обстеження, відповідно до яких у період з вересня 2014 року по листопад 2015 року температура гарячого водопостачання на вході в будинки не перевищувала 39 градусів. Крім того, відповідач зазначив, що 11.11.2015 будинки останнього взагалі були відключені від гарячого водопостачання, на підтвердження чого останнім надано відповідні акти.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач у поданій до суду відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача зазначивши, що останнім не доведено правомірності складання актів обстеження, якими зафіксовано рівень температури гарячого водопостачання, також вказав, що у разі неналежного виконання абонентом обов'язку з оплати вартості гарячого водопостачання, за теплопостачальною організацією залишається право на введення обмеження встановленої кількості теплової енергії шляхом зниження температури в трубопроводі, або зниження об'єму теплопостачання до повного його припинення.

Разом з тим, в ході розгляду справи від відповідачем було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання вчинити перерахунок.

В обґрунтування поданого зустрічного позову Житлово-будівельний кооператив «Авіатор» посилається на те, що позивачем заявлено позовні вимоги за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року, проте в період з вересня 2014 року по листопад 2015 року позивачем належним чином не надавались обумовлені договором послуги з постачання гарячої води, а в подальшому, з 11.11.2015 будинки останнього взагалі були відключені від гарячого водопостачання.

На підставі викладеного ЖБК «Авіатор» просив суд зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок за фактично спожиту теплову енергію за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року.

ПАТ «Київенерго» у поданому до суду відзиві на зустрічний позов заперечило проти задоволення вимог ЖБК «Авіатор» зазначивши, що зустрічний позов є безпідставним та необґрунтованим та просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.1999 між Акціонерною енергопостачальною організацією «Київенерго», наразі - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (позивач, енергопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом «Авіатор» (відповідач, абонент) укладено Договір №031-0450-3 на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом вказаного договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.2.1 Договору, енергопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з Додатком №1 до цього договору.

У п.2.2.2 Договору визначено, що енергопостачальна організація зобов'язується підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним рафіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (Додаток №2), крім випадків, зазначених у п.3.1.7 Договору.

Згідно з п.2.3.1 Договору, абонент зобов'язується додержуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку №1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Пунктом 2.3.2 Договору визначено, що абонент зобов'язується виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №4 до договору.

Додатком 1 до договору передбачено, що позивач відпускає теплову енергію в гарячій воді в межах Q рік = 2037,9 Гкал/рік.

Відповідно до п.2 додатку №4 до договору абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у районному відділенні із збуту теплової енергії №1 за адресою: вул. Жилянська, буд.63, розрахункова група, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ), та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Пунктом 3 цього ж додатку визначено, що сплату за вказаними в п.2 цього додатку документами абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

У випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду, енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України (п.3.5 Додатку №4).

Пунктом 8.1 договору визначено, що вказаний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.1999 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.8.4 Договору).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За приписами п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так звертаючись із розглядуваним позовом позивач посилається на те, що за відповідачем станом на 01.10.2017 рахується заборгованість за надані послуги за період з 01.10.2014 по 01.10.2017 в розмірі 78952,67 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на облікові картки за спірний період, відомості реєстрації параметрів теплоспоживання, відомості обліку споживання теплової енергії за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року.

В той же час, із наявних в матеріалах справи Актів обстеження вбачається, що у період з вересня 2014 року по листопад 2015 року температура гарячого водопостачання на вході в будинки відповідача коливалась від 30 до 38 градусів Цельсія.

Вказані акти обстеження складені у присутності голови правління ЖБК «Авіатор», слюсара ЖБК та представника СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» - слюсара з обслуговування ТП ОСОБА_3

Також, в якості доказів неналежного надання позивачем послуг, відповідачем долучено до матеріалів справи копії заяв мешканців будинку, з яких вбачається, що температура гарячої води у квартирах була низькою.

Крім того, відповідач звертався до позивача із листом №51 від 07.10.2015 в якому повідомив позивача про неналежну якість постачання гарячої води та просив зробити перерахунок вартості наданих послуг за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року. Проте жодних відповідей енергопостачальної організації матеріали справи не містять.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», гаряча вода - вода, призначена для задоволення санітарно-гігієнічних та господарсько-побутових потреб споживачів, якісні та температурні характеристики якої відповідають нормативним вимогам.

В той же час, згідно із санітарними нормами і правилами СНіП «Житлові будинки» температура гарячої води повинна забезпечуватися цілий рік не нижче +50 і не вище +70 градусів Цельсія.

Відповідно до п.п.1, 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Згідно з п.п.2, 3 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою кабінету Міністрів України №151 від 17.02.2010, у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. Виконавець зобов'язаний провести протягом місяця, що настає за розрахунковим, перерахунок розміру плати за надані споживачеві послуги у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості незалежно від наявності заборгованості за надані послуги.

Проте матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ПАТ «Київенерго» будь-яких дій щодо перерахунку вартості спожитої відповідачем теплової енергії.

Крім того, з наявних в матеріалах справи Актів опломбування №150 від 06.10.2015 та №160 від 11.11.2015 вбачається, що в теплових пунктах відповідача було встановлено пломби, що свідчить про те, що із вказаних дат, позивачем не надавались послуги теплопостачання для потреб гарячого водопостачання відповідачу. Факт ненадання послуг також підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, згідно яких у період з травня по серпень 2016 року та після лютого 2017 року нарахування відповідачу не здійснювались. Заперечення представника позивача щодо неналежної форми актів на опломбування судом відхиляються з огляду на те, що позивачем не зазначено якими нормативними актами затверджено форму такого акту та не зазначено в чому є невідповідність. Крім того акт підписано зі сторони ПАТ «Київенерго» ОСОБА_4, яка згідно пояснень представника ПАТ «Київенерго» на час виникнення спірних відносин була працівником позивача та обіймала посаду слюсаря з обслуговування теплових пунктів. Також, з огляду на посадову інструкцію слюсаря з обслуговування теплових пунктів ПАТ «Київенерго», до посадових обов'язків ОСОБА_4 входило здійснення контролю за тепловим навантаженням споживачів, контроль КВП у тепловому пункті і відповідність параметрів теплоносія договірним показникам. Також згідно наявним в матеріалах справи пояснень ОСОБА_4 нею у 2015 році за зверненням голови правління ЖБК «Авіатор» здійснювались заміри температури теплоносія на запірній арматурі на подачі ГВП на будинки відповідача та підписувались відповідні акти, які в той же час до підрозділів ПАТ «Київенерго» не надавались.

Враховуючи викладене, зокрема наявність документів, що підтверджують факти надання послуг не належної якості та відключення будинків відповідача від ГВП з осені 2015 року, оцінивши вказані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості відповідача за отримані послуги у спірний період у розмірі, зазначеному позивачем. При цьому, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і щодо здійснених платежів відповідачем за надані послуги як за послуги ГВП так і за послуги опалення, враховуючи факт надання послуг неналежної якості та відключення відповідача від ГВП, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати вартість наданих та оплачених послуг та встановити факт заборгованості або переплати.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Разом з тим, щодо вимог Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор» про зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок за фактично спожиту теплову енергію за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року, як позивача за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки судом відмовлено у задоволенні первісного позову в частині стягнення заборгованості за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року з огляду на недоведеність факту її наявності, то відповідно підстави для здійснення перерахунку заборгованості за вказаний період відсутні.

На підставі викладеного зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору за подання первісного позову покладаються на Публічне акціонерне товариство «Київенерго», витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову покладаються на Житлово-будівельний кооператив «Авіатор».

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 08.10.2018

Суддя Я.В. Маринченко