ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1280/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/1280/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Фаворит Пак"

до відповідача: Сільськогосподарського підприємства "Векка" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 658 892,68 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 19.07.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 24.05.2018р. №25

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фаворит Пак» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Сільськогосподарського підприємства «Векка» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю 658 892,68 грн., з яких: 583 903,79 грн. - борг, 68 825,55 грн. - пеня, 6 163,34 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №132 від 15.11.2017р. щодо повної та своєчасної оплати товару.

У відзиві на позовну заяву за вх.№14601/18 від 19.07.2018р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в розмірі 30 334,68 грн. основного боргу, 2718,27 грн. пені та 239,40 грн. 3% річних, з посиланням при цьому на те, що строк оплати за видатковою накладною ВК 23051 від 23.05.2018р. на момент подачі позовної заяви не настав, і на суму боргу за вказаною накладною позивачем нараховано пеню та 3% річних.

13.08.2018р. за вх.№2-4098/18 господарським судом одержано заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою позивач просить суд стягнути з відповідача 706 808,65 грн., з яких 600 509,21 грн. борг, 97 601,59 грн. пеня, 8 697,85 грн. 3% річних.

Відзив на позов, із врахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог, відповідач не надав, як у встановлений судом строк, так і протягом підготовчого провадження, строк проведення якого продовжений господарським судом на один місяць до 30.09.2018р., про що 13.08.2018р. постановлено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті господарським судом поставлено ухвалу у протокольній формі про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів, яке в усній формі заявлено представником відповідача у судовому засіданні, оскільки, всупереч вимог ч.1 ст.207 ГПК України, представником відповідача не доведено суду наявність поважних причин, які свідчать про неможливість надання відповідачем відповідного клопотання у підготовчому провадженні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 01.10.2018р. за участю представників сторін судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справ та заслухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено:

15.11.2017р. між Сільськогосподарським підприємством "Векка" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство «Фаворит Пак» (Постачальник, позивач) укладений договір поставки №132, згідно з яким відповідно до умов даного договору Постачальник зобовязується постачати та передавати у власність Покупця по його заявкам, а Покупець зобовязується приймати та оплачувати товари в асортименті, іменовані далі «товар». Повне найменування товару, який поставляється, його опис та характеристика, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші параметри містяться в накладних, які є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.2.2.5 договору Покупець зобовязується своєчасно здійснювати оплату за отриманий товар в порядку, передбаченому даним договором.

Згідно з п.5.3 договору ціни на товар встановлюються в гривнах та вказуються в товарних накладних, які є невідємними додатками до даного договору.

Відповідно до п.5.5 договору товар, який поставляється за даним договором підлягає оплаті в порядку відстрочки платежу протягом 45 календарних днів з моменту поставки та моменту підписання накладної.

Згідно з п.6.2 договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, Покупець зобовязується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення та відшкодувати всі витрати, понесені Постачальником у звязку з невиконанням Покупцем своїх зобовязань за договором, включаючи упущену вигоду.

Відповідно до п.7.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, укладений на один рік та діє до виконання сторонами своїх зобовязань за договором в повному обсязі.

Також господарським судом встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 964294,31 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №ВКП 15112 від 15.11.2017р. на суму 74002,27 грн.;

- №ВКП 22114 від 22.11.2017р. на суму 51721,87 грн.;

- №ВКП 29111 від 29.11.2017р. на суму 28341,30 грн.;

- №ВКП 08121 від 08.12.2017р. на суму 30504,54 грн.;

- №ВКП 16121 від 16.12.2017р. на суму 64527,04 грн.;

- №ВКП 20122 від 20.12.2017р. на суму 65121,11 грн.;

- №ВКП 27121 від 27.12.2017р. на суму 61440,64 грн.;

- №ВКП 29121 від 29.12.2017р. на суму 32023,63 грн.;

- №ВК 04011 від 04.01.2018р. на суму 35250,64 грн.;

- №ВК 09011 від 09.01.2018р. на суму 71298,64 грн.;

- №ВК 17010 від 17.01.2018р. на суму 37509,11 грн.;

- №ВК 21021 від 21.02.2018р. на суму 79572,16 грн.;

- №ВК 27021 від 27.02.2018р. на суму 89112,60 грн.;

- №ВК 14031 від 14.03.2018р. на суму 97226,72 грн.;

- №ВК 20031 від 20.03.2018р. на суму 33515,87 грн.;

- №ВК 11042 від 11.04.2018р. на суму 26438,08 грн.;

- №ВК 03051 від 03.05.2018р. на суму 22541,47 грн.;

- №ВК 23051 від 23.05.2018р. на суму 30334,68 грн.;

- №ВК 12061 від 12.06.2018р. на суму 22541,47 грн.;

- №ВК 03072 від 03.07.2018р. на суму 11270,74 грн.

Поставлений товар відповідачем оплачено частково на суму 363785,10 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку позивача.

Залишок вартості товару відповідачем оплачено не було. Загальна сума заборгованості відповідача з оплати поставленого товару перед позивачем за договором поставки №132 від 15.11.2017р. становить 600509,21 грн.

Окрім того, у матеріалах справи наявний підписаний сторонами акт звіряння розрахунків станом 31.05.2018р., згідно з яким розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 31.05.2018р. становить 630057 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір поставки №132 від 15.11.2017р., згідно з яким позивач зобовязався поставити товар, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити цей товар протягом 45 календарних днів з моменту поставки та підписання накладної.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем неналежним чином виконувались свої зобовязання за договором поставки №132 від 15.11.2017р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у сумі 600509,21 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір 3% річних за загальний період з 31.12.2017р. по 13.08.2018р. становить 8697,85 грн., господарським судом встановлено невідповідність цього розрахунку вимогам ч.5 ст.254 ЦК України, згідно з якою якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За таких обставин господарський судом здійснений розрахунок 3% річних та встановлено, що за загальний період з 03.01.2018р. по 13.08.2018р. розмір 3% річних становить 8621,23 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.6.2 укладеного між сторонами договору передбачено, що за порушення строків оплати поставленого товару відповідач зобовязаний виплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за загальний період з 31.12.2017р. по 13.08.2018р. становить 97601,59 грн., господарським судом встановлено:

- невідповідність цього розрахунку вимогам ч.5 ст.254 ЦК України, згідно з якою якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день;

- невідповідність цього розрахунку вимогам ч.6 ст.232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За таких обставин господарським судом здійснений розрахунок пені та встановлено, що за загальний період з 03.01.2018р. по 13.08.2018р. розмір пені становить 97097,96 грн., який підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Фаворит Пак".

Посилання відповідача на те, що строк оплати за видатковою накладною №ВК 23051 від 23.05.2018р. на момент подачі позовної заяви не настав, господарський суд не приймає до уваги, оскільки при поданні позову позивачем не було заявлено вимог про стягнення заборгованості за даною видатковою накладною та відповідних нарахувань на цю суму. Вимоги щодо заборгованості за видатковою накладною №ВК 23051 від 23.05.2018р. було заявлено позивачем у заяві про збільшення позовних вимог за вх.№2-4098/18 від 13.08.2018р., вже після настання строку оплати за видатковою накладною №ВК 23051 від 23.05.2018р.

Обставини справи, які свідчать, що товар за видатковими накладними № ВК 12061 від 12.06.2018р. на суму та №03072 від 03.07.2018р. на суму 11270,74 грн. (рахунок фактура №ВК 03072 від 03.07.2018р.) оплачений відповідачем раніше встановленого умовами договору строку, господарський суд до уваги не приймає, оскільки такі обставини не мають значення для вирішення даного спору по суті, із врахуванням при цьому пояснень представників обох сторін щодо наявності домовленості між сторонами в оплаті товару за цими накладними саме у вказаний строк.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обидві сторони у справі пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Фаворит Пак" задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського підприємства "Векка" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (67540, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Благодатне, вул. Центральна, 1, , п/р 2373 в АБ «Південний» в м. Одеса, МФО 328209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Фаворит Пак" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, 90, п/р 130 в ЧАО «Кредобанк», МФО 325365) борг у розмірі 600 509 (шістсот тисяч пятсот девять) грн. 21 коп., пеню у розмірі 97 097 (девяносто сім тисяч девяносто сім) грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 8 621 (вісім тисяч шістсот двадцять одна) грн. 23 коп. та судовий збір у розмірі 10 593 (десять тисяч пятсот девяносто три) грн. 41 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 09 жовтня 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець