ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 жовтня 2018 р. Справа № 903/356/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат (ордер серія ВЛ №000014205 від 01.02.2018р.)

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 1.1.-8/2825від 12.04.2018р.); ОСОБА_3-заступник начальника управління, начальник відділу логістики перевезень управління транспорту та звязку Луцької міської ради (довіреність №1.1.-8/2830 від 13.04.2018р.)

від третьої особи: ОСОБА_4- юрисконсульт (довіреність №836/2 від 04.06.2018р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10701", м. Луцьк

до відповідача: Виконавчого комітету Луцької міської ради, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту", м. Луцьк

про визнання недійсними рішення Конкурсного комітету, оформлені пунктом 3 та пунктом 5 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018р., в частині допуску до участі в конкурсі та визнання переможцем по обєкту конкурсу, пункту 1 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.04.2018р. №228-1 в частині затвердження результатів конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку та визнання недійсним договору про організацію перевезень пасажирів №08 від 18.04.2018р.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" звернулось до господарського суду з позовом від 25.05.2018р. про визнання незаконним пункту 3 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м.Луцька від 16.04.2018р. про допуск до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та пункту 5 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м.Луцька від 16.04.2018р. в частині визнання переможцем по об'єкту конкурсу №15 КП "Луцьке підприємство електротранспорту", про визнання незаконним пункту 1 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.04.2018р. №228-1 в частині затвердження результатів конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 16.04.2018р. щодо визначення переможців та надання права на здійснення перевезення пасажирів у місті Луцьку за автобусним маршрутом загального користування №17а "Центральний ринок Завокзальний ринок" - КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та визнання недійсним договору №8 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р., укладеного між Виконавчим комітетом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови пунктів 1, 12, 37 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затвердженого Постановою КМУ №1081 від 03.12.2008р. та ст. ст. 34, 43, 44 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.06.2018р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено її розгляд в судовому засіданні на 02.07.2018р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

18 червня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано відзив Виконавчого комітету Луцької міської ради №1.1-8/4514 від 18.06.2018р. на позовну заяву із додатками обґрунтовуючих відзив документів та описом вмісту цінного листа від 18.06.2018р. в підтвердження направлення відповідних матеріалів на адресу позивача, в якому відповідач, посилаючись на ст. 798 ЦК України, ст. ст. 7, 29, 34, 43, 44, 45 ЗУ "Про автомобільний транспорт", ст. ст. 30, 37, 42 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 позов заперечує з наступних підстав.

Виконавчий комітет Луцької міської ради є організатором перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Луцьку.

Перевіривши подані документи у конверті №1 та визначивши всі зауваження щодо претендентів на участь у конкурсі, робочим органом було складено інформацію на засідання конкурсного комітету. Заява на участь у конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" була подана у конверті №2, який відкривається лише на конкурсі, тобто робочий орган не має можливості вивчити інформацію, зазначену у заяві та виявити недоліки.

Наявність додаткових двох цифр в графі зазначення ідентифікаційного коду субєкта господарювання заяви на участь у конкурсі, сприйнялось конкурсним комітетом як описка. Оскільки, до заяви було додано копію ліцензії про надання дозволу на внутрішні перевезення пасажирів автобусами в котрій прописано ідентифікаційний код, який повністю збігається з вказаним в заяві окрім останніх двох цифр. Такий же ідентифікаційний код вказано на платіжному дорученні № 25445 та в податковому розрахунку сум доходів.

З огляду на це, враховуючи, що ідентифікаційний код КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в поданій заяві не містить змінених цифр, а в додатках до заяви наявні копії офіційних документів, в яких зазначений такий же ідентифікаційний код без останніх двох цифр, підстав вважати таку описку поданням заявником документів, що містять завідомо недостовірну інформацію не було. Тому, посилання позивача на дану обставину, на думку відповідача, є безпідставним та несуттєвим.

Такими ж безпідставними, на думку відповідача, є аргументи позивача щодо невідповідності пасажиромісткості та необхідності наявності на маршруті транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, з огляду на те, що претендентом КП "Луцьке підприємство електротранспорту" було подано з пакетом документів лист про оновлення протягом пяти років рухомого складу на автобусному маршруті № 17а. Сама програма розвитку даного підприємства наявна у власника Луцької міської ради. Тому інформація, викладена у вищевказаному листі не викликала у організатора жодних сумнівів. Договір на перевезення було укладено строком на один рік (як передбачено ст. 42 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 та ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт" ).

Також важливим є той факт, що за критеріями, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог (відсутність автобусів пристосованих до перевезення людей з обмеженими фізичними можливостями), КП "Луцьке підприємство електротранспорту" жодних балів при оцінюванні пропозиції перевізника претендента не нараховувалось, а тому дані обставини не вплинули на визначення переможця в даному конкурсі.

Згідно відомості, наданої КП "Луцьке підприємство електротранспорту", для роботи на даному автобусному маршруті будуть використовуватись власні та взяті в оренду транспортні засоби.

ОСОБА_3 документів, поданих КП "Луцьке підприємство електротранспорту" на участь у конкурсі наявна відомість про перелік власних та найманих транспортних засобів, що пропонуються для роботи на автобусному маршруті з зазначенням відповідності цих автобусів сертифікації та обладнання, передбаченого умовами конкурсу.

Норми чинного законодавства визначають можливість використання перевізником при наданні послуг на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, автобусів, взятих у найм. Тому посилання позивача на ту обставину, що в службі перевезень КП "Луцьке підприємство електротранспорту" працює 3 працівника, та висновки про неспроможність підприємства самостійно забезпечити перевезення є безпідставними.

Водночас, засвідчує на тій обставині, що ОСОБА_6 "Луцьке АТП 10701" для участі в даному конкурсі подано документи, які викликають сумніви, щодо їх належності та достовірності. Зокрема, відповідно до інформації робочого органу, ОСОБА_6 "Луцьке АТП 10701" подано автобуси, які вже задіяні на приміських маршрутах (автобус д.н. НОМЕР_1) та задіяні в інших обєктах конкурсу (автобус пристосований до перевезення людей з обмеженими фізичними можливостями д.н. НОМЕР_2 на маршрути №9, №47). Проте, обидва претендента були допущені конкурсним комітетом до конкурсу.

27 червня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано відповідь Приватного акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" від 27.06.2018р. на відзив відповідача з доказами в підтвердження направлення відповідних матеріалів на адресу відповідача, в якій позивач позовні вимоги підтримує з огляду на наступне.

У заяві на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування КП "Луцьке підприємство електротранспорту" зазначило власний ідентифікаційний код субєкта господарювання НОМЕР_3, що не відповідає дійсності. При цьому, завідомо умисно чи внаслідок помилки, описки і тим більше недбалості зазначено недостовірну інформацію не має значення, оскільки правові наслідки подання недостовірної інформації визначено підпунктом 1 пункту 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 - прийняття конкурсним комітетом рішення недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який подав до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію.

В той же час, у відзиві жодним чином не спростовано факт подання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" недостовірної інформації в пункті 1.1 анкети до заяви про участь у конкурсі щодо сумарної пасажиромісткості автобусів (не нижче ЄВРО-2), які є власністю, співвласністю перевізника, або взяті в лізинг де зазначено цифру 300. КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в анкеті зазначає що для обслуговування обєкту залучені виключно орендовані автобуси. Такі правові категорії як власність, співвласність та лізинг не є тотожними поняттю оренда, і як наслідок, КП "Луцьке підприємство електротранспорту" не вправі зазначати сумарну пасажиромісткість автобусів взятих в оренду в пункті 1.1 анкети до заяви про участь у конкурсі. А якщо інформація про сумарну пасажиромісткість автобусів взятих в оренду зазначено КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в пункті 1.1 анкети до заяви про участь у конкурсі, де має бути зазначено сумарну пасажиромісткість автобусів, які є власністю, співвласністю перевізника, або взяті в лізинг, то така дія є нічим іншим як поданням до участі в конкурсі документів, що містять недостовірну інформацію.

Відповідачем у відзиві зазначено, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" подано з пакетом документів лист про оновлення протягом пяти років рухомого складу на автобусному маршруті №17а, а сама програма розвитку даного підприємства наявна у Луцькій міській раді і інформація викладена, у листі не викликала жодних сумнівів в організатора.

Факт наявності програми розвитку КП "Луцьке підприємство електротранспорту" у Луцькій міській раді і відсутність сумнівів щодо інформації викладеної у листі в організатора не звільняє перевізників-претендентів (в т.ч. і КП "Луцьке підприємство електротранспорту") від подання в складі конкурсної пропозиції інвестиційного проекту -зобовязання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до пяти років.

Неподання інвестиційного проекту-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років, подання якого є необхідним відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт", тягне за собою наслідки визначені підпунктом 6 пункту 12 Порядку - конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу.

Щодо аргументів відповідача про можливість використання перевізником при наданні послуг на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, автобусів, взятих у найм з екіпажем (водіями) зазначив, що дійсно, чинним законодавством передбачено таку можливість, проте такі дії є підставою для недопущення до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту", як такого що не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім того, використання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" при наданні послуг на перевезення пасажирів автомобільних транспортом автобусів, взятих у найм з екіпажем (водіями) є порушенням п.п. 9., 16. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1001, та свідчить про невиконання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" обовязків визначених ч. 1 ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" і, як наслідок, є підставою недопущення до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" відповідно до п.п. 3 п.12 Порядку.

Присутній в судовому засіданні 02.07.2018р. представник позивача заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 підприємства "Луцьке підприємство електротранспорту" (м.Луцьк, вул. Даньшина, 1/52 ), просить суд його задовольнити. В обґрунтування клопотання засвідчує, що між Виконавчим комітетом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту" було укладено договір №8 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р. та зазначає, що у разі задоволення даної позовної вимоги рішення суду у даній справі може вплинути на права та/або обов'язки третьої особи щодо однієї із сторін.

Ухвалою суду від 02.07.2018р. клопотання ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" було задоволено; залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту" (м.Луцьк, вул. Даньшина, 1/52 ); розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 02.08.2018р.; запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

23.07.2018р. на адресу суду від третьої особи надійшов відзив на позовну заяву із обґрунтовуючими відзив документами, в якому КП "Луцьке підприємство електротранспорту" позов заперечує з наступних підстав.

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" здійснює внутрішні перевезення пасажирів автобусами на підставі Ліцензії (Серія АВ №616216), виданої Міністерством транспорту та звязку України, дата прийняття рішення та номер рішення: 06.03.2012 №39. Строк дії ліцензії з 21.03.2012р. - необмежений.

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" протягом 2017 року здійснювало перевезення пасажирів за маршрутом № 17а, як переможець попереднього конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах. ОСОБА_8 підтверджується Договором № 08 від 28.04.2017р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, укладеним між виконавчим комітетом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту". Дана обставина надала КП "Луцьке підприємство електротранспорту" 11 балів при оцінюванні пропозицій перевізника-претендента (вказано у пункті 4 Табеля нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізника-претендента КП "Луцьке підприємство електротранспорту"), що дало суттєву перевагу по балах над ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701".

Крім того зазначає, що при заповненні заяви на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування в розділі І "Загальні дані" в графі ідентифікаційний код субєкта господарювання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно допустило механічну описку, вказавши зайві дві цифри із індивідуального податкового номеру підприємства: 75. Ідентифікаційний код КП "Луцьке підприємство електротранспорту" - 03327931. До заяви КП "Луцьке підприємство електротранспорту" було додано копію Ліцензії про надання дозволу на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, в якій прописано ідентифікаційний код підприємства, який відповідає коду, вказаному у заяві - 03327931 (без двох останніх 75). Крім того, на гербовій печатці підприємства, якою скріплено підпис керівника, та на гербовому бланку листів також зазначено .

Вважає це механічною опискою, а не такою помилкою, що трактується позивачем як "подання недостовірної інформації".

Зауважує, що при заповненні анкети до заяви про участь у конкурсі у пункті 1.1 КП "Луцьке підприємство електротранспорту" зазначило сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2) - 300, при цьому уточнило: "для обслуговування обєкту залучені виключно орендовані автобуси", що повністю відповідає дійсності, а тому зроблене ним уточнення також не може трактуватись позивачем, як "подання недостовірної інформації".

Чинне законодавство України та умови конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку не обмежували право участі у конкурсі підприємств, які орендують автобуси.

При цьому, звертає увагу суду на те, що позивач - ОСОБА_6 "Луцьке автотранспорте підприємство 10701" у своєму документі "Відомість про автобуси, які будуть використовуватися на автобусних маршрутах з зазначенням підстав їх використання" зазначив, що з семи автобусів марки "Богдан" А09202 лише три автобуси є власними, решта - чотири - орендовані. Отже позивач також пропонував для перевезення пасажирів за маршрутом № 17а орендовані автобуси.

Стосовно того, що у КП "Луцьке підприємство електротранспорту" відсутні міські автобуси М3 класу І з екологічними показниками не нижче Євро-5 зауважує, що у ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" також відсутні міські автобуси М3 класу І з екологічними показниками не нижче Євро-5. В даному випадку дані підприємства у конкурсі були абсолютно в рівних позиціях і конкурсний комітет взяв до уваги дану обставину при розгляді документів претендентів.

Стосовно інвестиційного проекту-зобовязання вказує, що у листі від 29.03.2018р. № 13-11/398 КП "Луцьке підприємство електротранспорту" вказало, що підприємство планує оновити рухомий склад на автобусному маршруті № 17а протягом 5 років. Будь-яких вимог щодо змісту та форми інвестиційного проекту виконавчий комітет Луцької міської ради не встановлював.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до пяти років.

Зазначає, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно планує оновити рухомий склад на автобусному маршруті № 17а протягом 5 років. Оновлення рухомого складу може бути проведено як шляхом придбання нових автобусів у власність, так і в лізинг/оренду нових автобусів.

Звертає увагу суду на те, що Конкурсна комісія не оцінювала в балах такий показник, як "Інвестиційний проект-зобовязання". А тому його зміст та форма ніяким чином не вплинула на нарахування балів при оцінці пропозицій претендентів.

Щодо посилань позивача на те, що в штаті служби перевезень автобусні перевезення забезпечує 3 чол., що свідчить про неможливість КП "Луцьке підприємство електротранспорту" самостійно забезпечити перевезення по маршруту № 17а, у яких мають бути задіяні 6 автобусів засвідчує, що Цивільний кодекс України передбачає найм транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує.

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" орендує автобуси у фізичних осіб- підприємців (ФОП), які є власниками транспортних засобів та мають найманих кваліфікованих водіїв для здійснення керування цими автобусами. Видом господарської діяльності цих ФОП згідно КВЕД-2010 є клас 49.31 "Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення". ОСОБА_8 клас включає пасажирські наземні перевезення міського та приміського сполучення, які здійснюються автобусами за встановленими маршрутами відповідно до розроблених розкладів із посадкою та висадкою пасажирів.

Оскільки автобуси орендуються КП "Луцьке підприємство електротранспорту" по мірі необхідності здійснення перевезення пасажирів за окремими маршрутами, які періодично збільшуються або зменшуються, вважає недоцільним тримати у штаті велику кількість водіїв автобусів. Тим більше, що чинне законодавство дозволяє орендувати автобус із екіпажем.

Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1001, на які посилається позивач, не заборонено перевезення пасажирів орендованим автомобільним транспортом з екіпажем, який його обслуговує.

При цьому вказана вище норма Цивільного кодексу України передбачає і дозволяє найм (оренду) транспортного засобу з екіпажем.

Відповідно до п.2 ст.4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. А п.4 ст.4 ЦК України визначає, що якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Таким чином, КП "Луцьке підприємство електротранспорту" ні в якому разі не порушує чинне законодавство, коли використовує при перевезенні пасажирів орендовані у фізичних осіб-підприємців автобуси з екіпажем, який його обслуговує.

Також зазначає, що ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" також використовує орендовані транспортні засоби з екіпажем, який його обслуговує, на маршрутах міста Луцька.

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" - це комунальне підприємство, вся його господарська діяльність, в тому числі з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, здійснюється прозоро із повним дотриманням норм чинного законодавства України.

Звернув увагу суду на те, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту", на відміну від ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701", має значно потужнішу матеріально-технічну базу та персонал, який забезпечує виконання технологічних операцій в обсягах, визначених пунктом 26 Ліцензійних умов.

З огляду на викладене вважає, що конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку, який відбувся 16.04.2018р., проведений виконавчим комітетом Луцької міської ради у повній відповідності до встановленого порядку та вимог чинного законодавства України, а рішення конкурсного комітету від 16.04.2018р. є законним, обєктивним та неупередженим, а відтак даний позов є безпідставний.

24.07.2018р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання №3-14/459 від 19.07.2018р. про приєднання до матеріалів справи документів щодо програми розвитку ОСОБА_7 підприємства "Луцьке підприємство електротранспорту".

В судовому засіданні 02.08.2018р. було постановлено протокольну ухвалу про продовження строку розгляду справи в підготовчому засіданні до 03.09.2018р. та відкладення розгляду справи на 03.09.2018р.

03.09.2018р. на адресу суду від позивача надійшла заява від 31.08.2018р. про зміну предмету позову з доказами направлення останньої на адреси відповідача та третьої особи, в якій позивач просить суд визнати недійсними рішення Конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька, оформлені пунктом 3 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018 року про допуск до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та пунктом 5 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018 року в частині визнання переможцем по обєкту конкурсу №15 КП "Луцьке підприємство електротранспорту"; визнати недійсним пункт 1 Рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 квітня 2018 року №228-1 в частині затвердження результатів конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 16.04.2018 року щодо визначення переможцем та надання права на здійснення перевезення пасажирів у місті Луцьку за автобусним маршрутом загального користування №17а "Центральний ринок - Завокзальний ринок" - КП "Луцьке підприємство електротранспорту"; визнати недійсним договір №08 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р. укладений між Виконкомом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту".

Дана заява позивача була задоволена судом та приєднана до матеріалів справи.

В судовому засіданні 03.09.2018р. було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.09.2018р.

Присутня в судовому засіданні 24.09.2018р. представник третьої особи надала суду доповнення до відзиву на позовну заяву з обгрунтовуючими дане доповнення документами, в якому позов заперечує, зокрема, з наступних підстав.

Позивач стверджує, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" не має у достатній власності власних автобусів та наданий ним інвестиційний проект-зобовязання не містить розрахунку інвестицій на оновлення рухомого складу, однак, фактично КП "Луцьке підприємство електротранспорту" вже давно інвестував кошти на придбання нових автобусів "Богдан" у ТОВ "Богдан-Лізинг". Так, згідно умов договору фінансового лізингу № 045/07-АВТ від 25.12.2007р., укладеного між ТОВ "Богдан-Лізинг" (Лізингодавець) та Луцьким підприємством електротранспорту (Лізингоодержувач), останньому було надане в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу таке майно (предмет лізингу): автобуси "Богдан" (2007 року випуску) в кількості 41 шт., з яких автобуси моделі А-069.21 - 21 шт., автобуси моделі А-144.1 - 14шт., автобуси моделі А-144.5 - 6 шт. Всі автобуси експлуатувалися в період з січня 2008 року по квітень 2014 року і зараз перебувають на території КП "Луцьке підприємство електротранспорту". Загальна вартість цих автобусів - 11 736 000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Розрахунки за даним договором проведені підприємством в повному обсязі. Оскільки ТОВ "Богдан-Лізинг" тривалий час зволікав із передачею цих автобусів у власність КП "Луцьке підприємство електротранспорту", останній змушений був звернутися до суду із позовною заявою про зобовязання ТОВ "Богдан-Лізинг" виконати умови договору. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2018 р. відкрив провадження у справі №910/7869/18. На сьогоднішній день справа ще перебуває на розгляді суду. Підготовче засідання відбулося 20.09.2018 р., наступне засідання суду призначено на 08.10.2018 року.

Вже після порушення справи КП "Луцьке підприємство електротранспорту" отримало від ТОВ "Богдан-Лізинг" проект договору купівлі-продажу № 1ЛПЕ від 31.08.2018 року на продаж 41 автобуса "Богдан".

Так як на сьогоднішній день ще триває судовий розгляд справи у Господарському суді міста Києва, договір купівлі-продажу №1ЛПЕ від 31.08.2018 року зі сторони КП "Луцьке підприємство електротранспорту" не підписаний. Однак наявність проекту даного договору свідчить про те, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в будь-якому випадку укладе такий договір та отримає ці автобуси у власність, оскільки розрахунки за них проведені у повному обємі.

Вважає, що дана обставина є доказом того, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно має намір найближчим часом придбати у власність та залучити 41 шт. автобусів "Богдан" для перевезень пасажирів по місту Луцьку.

Просить суд приєднати до матеріалів справи дане доповнення до відзиву з обгрунтовуючими дане доповнення документами.

Дана заява КП "Луцьке підприємство електротранспорту" була задоволена судом, доповнення до відзиву третьої особи було приєднано до матеріалів справи.

Присутній в судовому засіданні 24.09.2018р. представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитись з доповненнями до відзиву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні 24.09.2018р. представники відповідача та третьої особи підтримали клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

В засіданні суду 24.09.2018р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви до 01.10.2018р. до 14 год. 00 хв., для надання можливості представнику позивача ознайомитись з доповненнями до відзиву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та надання письмових пояснень.

27.09.2018р. на адресу суду від позивача надійшла відповідь від 27.09.2018р. на доповнення до відзиву третьої особи з доказами направлення даної відповіді на адресу відповідача та третьої особи, в якій позивач підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді позивача на відзив відповідача та даній відповіді позивача на доповнення до відзиву третьої особи.

При цьому засвідчує, що подані третьою особою докази, а саме договір фінансового лізингу від 25.12.2007р. не стосується предмету доказування у даній справі та не спростовує доводів і міркування позивача, викладених у позовній заяві.

27 вересня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" про ознайомлення з матеріалами справи. 28.09.2018р. адвокату ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" ОСОБА_1 (ордер серія ВЛ №000014205 від 01.02.2018р.) надано можливість ознайомитися з матеріалами справи №903/356/18.

28 вересня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання Виконавчого комітету Луцької міської ради про ознайомлення з матеріалами справи. 28.09.2018р. представнику Виконавчого комітету Луцької міської ради (довіреність № 1.1.-8/2825від 12.04.2018р.) надано можливість ознайомитися з матеріалами справи №903/356/18.

Присутній в судовому засіданні 01.10.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити останні з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді позивача на відзив відповідача та даній відповіді позивача на доповнення до відзиву третьої особи.

Представники відповідача в судовому засіданні 01.10.2018р. та в додаткових поясненнях від 01.10.2018р. №3-19/624 позов заперечують з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та цих додаткових поясненнях.

При цьому, в додаткових поясненнях засвідчують, що на підставі п. 6 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" організатор конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування наділений правом допускати до участі в конкурсі претендентів, пропозиції яких не відповідають визначеним умовам конкурсу.

Щодо посилань позивача на неможливість залучення перевізником для здійснення перевезень, взятих у найм автобусів з екіпажем зазначають, що ч. 8 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення. Поняття "забезпечує перевезення" і "здійснює перевезення" не є тотожними, а тому не встановлюють обмежень, щодо використання найманих транспортних засобів з екіпажем.

Щодо посилання позивача на порушення КП "Луцьке підприємство електротранспорту" ліцензійних умов на перевезення зауважують, що дані твердження є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не підтверджені доказами, які б відповідали ст.ст. 73, 76 ГПК України. Зокрема, в Україні виключні повноваження перевіряти умови діяльності підприємств, які здійснюють ліцензійну діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом належать Державній службі України з безпеки на транспорті.

Присутня в судовому засіданні 01.10.2018р. представник третьої особи позов заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненні до відзиву.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, заслухавши пояснення, доводи та заперечення сторін та третьої особи, оцінюючи подані сторонами та третьою особою докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що предявлений до відповідача позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Викладена позиція суду повязана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

Як встановлено судом, 21 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення №99-1 "Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів за автобусними маршрутами загального користування" з додатками №1 та № 2 до нього яким було оголошено конкурс на перевезення пасажирів за автобусними маршрутами загального користування №17 та №17а з маршрутом Центральний ринок-Завокзальний ринок.

Пунктом 2 даного рішення було визначено, зокрема, що участь у конкурсі можуть брати міські автобуси категорії М3 класу І з екологічними показниками не нижче Євро-5. На кожному обєкті конкурсу передбачається робота не менше одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями (а.с. 15-17).

Згідно додатку №2 до даного рішення датою проведення конкурсу є 03.04.2018р.

Водночас, 07 березня 2018 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення №130-1 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 21.02.2018р. №99-1 "Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів за автобусними маршрутами загального користування" згідно якого було змінено дату проведення конкурсу на 16.04.2018р. (а.с. 18-19).

Оголошення про проведення конкурсу було опубліковане в газеті "Луцький замок" від 15.03.2018р. №9. (а.с. 20-21).

16.04.2018 року відбувся конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №17а, для участі в якому подали документи позивач у даній справі-Приватне акціонерне товариство "Луцьке автотранспортне підприємство 10701", м. Луцьк та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у даній справі-Комунальне підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту", м. Луцьк.

Згідно пунктів 2, 3 та 5 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018р. враховуючи інформацію робочого органу, було допущено до участі у конкурсі на перевезення пасажирів Приватне акціонерне товариство "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" та ОСОБА_5 підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту"; переможцем конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №17а "Центральний ринок-Завокзальний ринок" визначено ОСОБА_5 підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту" (а.с. 28-29).

18 квітня 2018 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення №228-1 "Про затвердження результатів конкурсу на перевезення пасажирів за автобусними маршрутами загального користування у місті Луцьку" згідно пункту 1 якого було затверджено результати конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 16.04.2018р. щодо визначення переможців та надання права на здійснення перевезення пасажирів у місті Луцьку за автобусними маршрутами загального користування, зокрема: - №17а "Центральний ринок-Завокзальний ринок"- ОСОБА_5 підприємство "Луцьке підприємство електротранспорту" (а.с. 30).

18 квітня 2018 року між Виконавчим комітетом Луцької міської ради (організатор) та ОСОБА_5 підприємством "Луцьке підприємство електротранспорту" (перевізник) було укладено договір №08 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, згідно з умовами котрого організатор надав перевізнику право на перевезення пасажирів за маршрутом №17а "Центральний ринок-Завокзальний ринок" (за графіком руху та режимом виконання перевезень пасажирів: 6 автобусів у звичайному режимі руху) і визначив рухомий склад для роботи на даному маршруті, а саме автобуси зазначені у Додатку, який є невідємною частиною даного договору. Перевізник зобовязався надавати транспортні послуги населенню на маршруті, вказаному в п.1.1. на умовах, передбачених даним договором (п.п. 1.1.-1.2. договору).

У відповідності до п. 2.2.1. цього договору перевізник зобовязується виконувати та забезпечувати виконання рішень Луцької міської ради, її виконавчого органу, розпоряджень міського голови, протокольних доручень та доручень, наказів управління транспорту та звязку, вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо перевезень пасажирів, забезпечення безпеки руху та охорони праці.

Згідно пункту 4 даного договору термін дії договору з 29.04.2018р. по 28.04.2019р. (а.с. 13-14).

Як вже зазначалось, позивач-Приватне акціонерне товариство "Луцьке автотранспортне підприємство 10701"-звернувся до суду з позовом (з врахуванням заяви від 31.08.2018р. про зміну предмету позову), в якому просить визнати недійсними рішення Конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька, оформлені пунктом 3 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018 року про допуск до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та пунктом 5 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018 року в частині визнання переможцем по обєкту конкурсу №15 КП "Луцьке підприємство електротранспорту"; визнати недійсним пункт 1 Рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 квітня 2018 року №228-1 в частині затвердження результатів конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 16.04.2018 року щодо визначення переможцем та надання права на здійснення перевезення пасажирів у місті Луцьку за автобусним маршрутом загального користування №17а "Центральний ринок - Завокзальний ринок" - КП "Луцьке підприємство електротранспорту"; визнати недійсним договір №08 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р. укладений між Виконкомом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту".

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту. ОСОБА_8 закон є спеціальним нормативно-правовим актом при регулюванні спірних правовідносин у даній справі, а тому його норми застосовуються переважно перед іншими нормами матеріального права.

Згідно ст.1 цього закону автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).

Автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами.

Регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Статтею 2 цього закону визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є: визначення основних правових та організаційних основ державного регулювання у сфері перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом; установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки; визначення системи державного контролю, прав, обов'язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

ОСОБА_8 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Статтею 7 цього Закону визначено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Виконавчий комітет Луцької міської ради є організатором перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування у місті Луцьку.

Частиною 1 статті 29 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно статті 42 ЗУ "Про автомобільний транспорт" договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст. 43 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами. Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт" організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення. У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років. У разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік. Дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пасажирському перевізнику на обслуговування автобусних маршрутів надається на термін до п'яти років. Автомобільний перевізник - переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Національної поліції, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту. До конкурсного комітету не можуть входити представники суб'єктів господарювання - автомобільних перевізників, які є учасниками конкурсу або які діють на ринку перевезень пасажирів і можуть впливати на прийняття рішень комітету. Для організації забезпечення і підготовки матеріалів для проведення засідань конкурсного комітету органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування на конкурсних умовах за договором залучають підприємство (організацію), що має фахівців та досвід роботи не менше трьох років з питань організації пасажирських перевезень. Конкурс проводиться із залученням представників відповідних органів виконавчої влади, а також представників громадських організацій. Залучене для проведення засідань конкурсного комітету підприємство (організація) готує матеріали щодо умов конкурсу, паспортів автобусних маршрутів, аналізу одержаних пропозицій та їх оцінки, договорів з переможцями конкурсу та інші матеріали. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно ст. 45 цього Закону у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов'язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов'язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п'ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту (стаття 34 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Статтею 46 вищевказаного Закону визначено, що для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; відомості за підписом суб'єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.

Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначена Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 (далі-Порядок), який є обовязковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Згідно пункту 4 даного Порядку Організатором перевезень на автобусному маршруті загального користування, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут) є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно пункту 12 Порядку Організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт"; не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень; має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт"; подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.

Відповідно до пункту 29 Порядку для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об'єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України "Про автомобільний транспорт", за формою згідно з додатками 1 - 4. У разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6. У разі пропуску автомобільним перевізником зазначеного строку визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється за результатами конкурсу. Перевірку поданих документів на відповідність обов'язковим і додатковим (за наявності) умовам конкурсу та наявності усіх документів, передбачених цим Порядком, проводить організатор перевезень.

Документи, подані перевізником-претендентом для участі в конкурсі, пронумеровуються, прошнуровуються, підписуються автомобільним перевізником або уповноваженою особою автомобільного перевізника із зазначенням кількості сторінок цифрами і словами. Документи для участі в конкурсі подаються перевізником-претендентом у двох закритих конвертах (пакетах). Конверт (пакет) з позначкою "N 1", який містить документи для участі в конкурсі, відкривається наступного дня після закінчення строку їх прийняття. Конверт (пакет) з позначкою "N 2", який містить документи з інформацією про те, на який об'єкт конкурсу подає документи перевізник-претендент, відкривається під час засідання конкурсного комітету. У разі подання перевізником-претендентом документів для участі в кількох конкурсах, що проводяться на одному засіданні, ним робиться однакова відмітка на конвертах N 1 і 2, які стосуються одного і того ж конкурсу, що дасть змогу визначити приналежність їх одне одному. Документи, що безпосередньо стосуються конкурсу, які надійшли до організатора у зазначений в оголошенні про проведення конкурсу строк від підприємств, установ та організацій, які не є перевізниками-претендентами, подаються на розгляд конкурсного комітету (пункти 30-31 Порядку).

Пунктом 37 даного Порядку визначено, що достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Згідно пункту 41 Порядку під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента.

Як на підставу необхідності недопущення КП "Луцьке підприємство електротранспорту" до участі у конкурсі на перевезення пасажирів позивач посилається, зокрема, на подання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" недостовірної інформації у вигляді невірного зазначення ідентифікаційного коду підприємства.

Однак, як вбачається з пояснень відповідача та третьої особи, викладених у відзивах на позовну заяву, наявність додаткових двох цифр в графі зазначення ідентифікаційного коду субєкта господарювання заяви на участь у конкурсі, сприйнялось конкурсним комітетом як описка, оскільки до заяви було додано копію ліцензії про надання дозволу на внутрішні перевезення пасажирів автобусами в котрій прописано ідентифікаційний код, який повністю збігається з вказаним в заяві окрім останніх двох цифр. Такий же ідентифікаційний код вказано на платіжному дорученні № 25445 та в податковому розрахунку сум доходів.

Перевіривши подані документи у конверті №1 та визначивши всі зауваження щодо претендентів на участь у конкурсі, робочим органом було складено інформацію на засідання конкурсного комітету. Заява на участь у конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" була подана у конверті №2, який відкривається лише на конкурсі, тобто робочий орган не мав можливості вивчити інформацію, зазначену у заяві та виявити недоліки.

З огляду на це, враховуючи, що ідентифікаційний код КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в поданій заяві не містить змінених цифр, а в додатках до заяви наявні копії офіційних документів, в яких зазначений такий же ідентифікаційний код без останніх двох цифр, підстав вважати таку описку поданням заявником документів, що містять завідомо недостовірну інформацію не було.

Так, при заповненні заяви на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування в розділі І "Загальні дані" в графі ідентифікаційний код субєкта господарювання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно допустило описку, вказавши зайві дві цифри із індивідуального податкового номеру підприємства: 75. Ідентифікаційний код КП "Луцьке підприємство електротранспорту" - 03327931. До заяви КП "Луцьке підприємство електротранспорту" було додано копію Ліцензії про надання дозволу на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, в якій прописано ідентифікаційний код підприємства, який відповідає коду, вказаному у заяві - 03327931 (без двох останніх 75) (а.с. 105). Крім того, на гербовій печатці підприємства, якою скріплено підпис керівника, та на гербовому бланку листів також зазначено (а.с. 24-26).

Тому зазначення в ідентифікаційному коді КП "Луцьке підприємство електротранспорту" зайвих двох цифр із індивідуального податкового номеру підприємства: 75, замість належного 03327931, на переконання суду, не свідчить про надання КП "Луцьке підприємство електротранспорту" неналежним чином оформлених документів та не призводить до наслідків недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника з підстав передбачених пунктом 12 Порядку, а відтак суд критично розцінює твердження позивача про необхідність визнання недійсними рішення Конкурсного комітету, оформленого пунктом 3 Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення перевізників м. Луцька від 16.04.2018р., в частині допуску до участі в конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" з підстави помилкового зазначення в ідентифікаційному коді КП "Луцьке підприємство електротранспорту" зайвих двох цифр із індивідуального податкового номеру підприємства: 75, замість належного 03327931.

Також безпідставними, на думку суду, є і аргументи позивача щодо невідповідності пасажиромісткості та необхідності наявності на маршруті транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями як на підставу недопущення до участі у конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" з огляду на наступне.

Пунктом 42 Порядку визначено, що у разі коли на один з об'єктів конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах претендує два або більше перевізники-претенденти, конкурсний комітет визначає переможця з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів та подає пропозиції організатору перевезень. Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, є підставою для подання пропозицій організатору перевезень для визначення переможця конкурсу.

Організатор перевезень визнає переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом. Організатор перевезень визнає перевізником-претендентом на конкурсі з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, який посів друге місце, того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, без урахування показника переможця конкурсу. (пункт 46 Порядку).

У відповідності до ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт" у разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік.

Пунктом 49 Порядку визначено, що рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п'яти робочих днів.

Отже, переможцем конкурсу може бути не тільки той, хто відповідає усім конкурсним умовам (хоча це і першочергова умова), а той, хто набрав більшу кількість балів.

Так, перевізники-претенденти можуть не мати автобусів, які відповідають усім конкурсним умовам, що, втім, автоматично не позбавляє їх права на участь у конкурсі і не виключає ймовірності того, що договір на обслуговування маршруту може бути укладено з ними. Водночас невідповідність конкурсним умовам покладає на таких перевізників-претендентів певні зобовязання щодо оновлення парку автобусів (ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" здійснює внутрішні перевезення пасажирів автобусами на підставі Ліцензії (Серія АВ №616216), виданої Міністерством транспорту та звязку України, дата прийняття рішення та номер рішення: 06.03.2012 №39. Строк дії ліцензії з 21.03.2012р. необмежений (а.с. 105).

КП "Луцьке підприємство електротранспорту" протягом 2017 року здійснювало перевезення пасажирів за маршрутом № 17а, як переможець попереднього конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах. ОСОБА_8 підтверджується Договором № 08 від 28.04.2017р. на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, укладеним між виконавчим комітетом Луцької міської ради та КП "Луцьке підприємство електротранспорту" (а.с. 108). Дана обставина надала КП "Луцьке підприємство електротранспорту" 11 балів при оцінюванні пропозицій перевізника-претендента (вказано у пункті 4 Табеля нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізника-претендента КП "Луцьке підприємство електротранспорту"), що дало суттєву перевагу по балах над ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" (а.с. 42-43).

Як вбачається з пунктів 2-3 Табелів нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізника-претендента КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та перевізника-претендента ОСОБА_6 "Луцьке АТП 10701" за всіма іншими критеріями КП "Луцьке підприємство електротранспорту" та ОСОБА_6 "Луцьке АТП 10701" набрало однакову кількість балів, а саме:

- за середньооблікову кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, осіб понад 150 обидва підприємства отримали по 10 балів;

- за наявність не менш як трьох працівників, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів підприємства отримали по 5 балів;

- за наявність не менш як двох працівників, які проводять щоденний огляд стану здоровя водіїв підприємствами отримано по 4 бали (а.с. 40-43).

Крім того, претендентом для участі у конкурсі-КП "Луцьке підприємство електротранспорту" було подано з пакетом документів лист про оновлення протягом пяти років рухомого складу на автобусному маршруті № 17а. Сама програма розвитку даного підприємства наявна у власника Луцької міської ради. Тому інформація, викладена у вищевказаному листі не викликала у організатора жодних сумнівів. Договір на перевезення було укладено строком на один рік (як передбачено ст. 42 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 та ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Також важливим, на думку суду, є той факт, що за критеріями, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог (відсутність автобусів пристосованих до перевезення людей з обмеженими фізичними можливостями), КП "Луцьке підприємство електротранспорту" жодних балів при оцінюванні пропозиції перевізника претендента не нараховувалось, а тому дані обставини не вплинули на визначення переможця в даному конкурсі.

Щодо тверджень позивача, що в пункті 1.1. анкети до заяви про участь у конкурсі КП "Луцьке підприємство електротранспорту" вказує, що сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче Євро-2), які є власністю перевізника, або взяті в лізинг становить 300, а в той же час в анкеті зазначає, що для обслуговування обєкту залучені виключно орендовані автобуси суд вважає за необхідне засвідчити наступне.

Статтею 45 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов'язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов'язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п'ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту (стаття 34 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Згідно статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Чинне законодавство України та умови конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку не обмежували право участі у конкурсі підприємств, які орендують автобуси.

Згідно відомості, наданої КП "Луцьке підприємство електротранспорту", для роботи на даному автобусному маршруті будуть використовуватись власні та взяті в оренду транспортні засоби.

ОСОБА_3 документів, поданих КП "Луцьке підприємство електротранспорту" на участь у конкурсі наявна відомість про перелік власних та найманих транспортних засобів, що пропонуються для роботи на автобусному маршруті з зазначенням відповідності цих автобусів сертифікації та обладнання, передбаченого умовами конкурсу.

Як вбачається з матеріалів справи, при заповненні анкети до заяви про участь у конкурсі у пункті 1.1 КП "Луцьке підприємство електротранспорту" зазначило сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2) - 300, при цьому уточнило: "для обслуговування обєкту залучені виключно орендовані автобуси", що повністю відповідає дійсності, а тому зроблене ним уточнення також не може трактуватись позивачем, як "подання недостовірної інформації" (а.с. 24).

При цьому суд звертає увагу, що позивач - ОСОБА_6 "Луцьке автотранспорте підприємство 10701" у своєму документі "Відомість про автобуси, які будуть використовуватися на автобусних маршрутах з зазначенням підстав їх використання" зазначив, що з семи автобусів марки "Богдан" А09202 лише три автобуси є власними, решта - чотири - орендовані. Отже, позивач також пропонував для перевезення пасажирів за маршрутом № 17а орендовані автобуси.

Крім того, як зазначає КП "Луцьке підприємство електротранспорту" згідно умов договору фінансового лізингу № 045/07-АВТ від 25.12.2007р., укладеного між ТОВ "Богдан-Лізинг" (Лізингодавець) та Луцьким підприємством електротранспорту (Лізингоодержувач) (долученого до матеріалів справи (а.с. 163-164)), останньому було надане в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу майно (предмет лізингу), а саме: автобуси "Богдан" (2007 року випуску) в кількості 41 шт., з яких автобуси моделі А-069.21 - 21 шт., автобуси моделі А-144.1 - 14шт., автобуси моделі А-144.5 - 6 шт. Всі автобуси експлуатувалися в період з січня 2008 року по квітень 2014 року і зараз перебувають на території КП "Луцьке підприємство електротранспорту". Загальна вартість цих автобусів - 11 736 000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Розрахунки за даним договором проведені підприємством в повному обсязі. Оскільки ТОВ "Богдан-Лізинг" тривалий час зволікав із передачею цих автобусів у власність КП "Луцьке підприємство електротранспорту", останній змушений був звернутися до суду із позовною заявою про зобовязання ТОВ "Богдан-Лізинг" виконати умови договору. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2018 р. відкрив провадження у справі №910/7869/18 (а.с. 172). На сьогоднішній день справа ще перебуває на розгляді суду. Підготовче засідання відбулося 20.09.2018 р., наступне засідання суду призначено на 08.10.2018 року. Вже після відкриття провадження у справі №910/7869/18 КП "Луцьке підприємство електротранспорту" отримало від ТОВ "Богдан-Лізинг" проект договору купівлі-продажу № 1ЛПЕ від 31.08.2018 року на продаж 41 автобуса "Богдан" (а.с. 166-167).

Так як на сьогоднішній день ще триває судовий розгляд справи у Господарському суді міста Києва, договір купівлі-продажу №1ЛПЕ від 31.08.2018 року зі сторони КП "Луцьке підприємство електротранспорту" не підписаний. Однак наявність проекту даного договору свідчить про те, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" в будь-якому випадку укладе такий договір та отримає ці автобуси у власність, оскільки розрахунки за них проведені у повному обємі.

Таким чином, дана обставина є доказом того, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно має намір найближчим часом придбати у власність та залучити 41 шт. автобусів "Богдан" для перевезень пасажирів по місту Луцьку.

Щодо посилань позивача на те, що в штаті служби перевезень автобусні перевезення забезпечує 3 чол., що свідчить про неможливість КП "Луцьке підприємство електротранспорту" самостійно забезпечити перевезення по маршруту № 17а, у яких мають бути задіяні 6 автобусів суд зауважує, що Цивільний кодекс України передбачає найм транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує. Так, ст.805 ЦК України визначено, що управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Судом встановлено, що КП "Луцьке підприємство електротранспорту" орендує автобуси у фізичних осіб- підприємців (ФОП), які є власниками транспортних засобів та мають найманих кваліфікованих водіїв для здійснення керування цими автобусами. Видом господарської діяльності цих ФОП згідно КВЕД-2010 є клас 49.31 "Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення". ОСОБА_8 клас включає пасажирські наземні перевезення міського та приміського сполучення, які здійснюються автобусами за встановленими маршрутами відповідно до розроблених розкладів із посадкою та висадкою пасажирів.

Автобуси орендуються КП "Луцьке підприємство електротранспорту" по мірі необхідності здійснення перевезення пасажирів за окремими маршрутами, які періодично збільшуються або зменшуються. Тим більше, чинне законодавство дозволяє орендувати автобус із екіпажем.

Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1001, на які посилається позивач, не заборонено перевезення пасажирів орендованим автомобільним транспортом з екіпажем, який його обслуговує.

При цьому вказана вище норма Цивільного кодексу України передбачає і дозволяє найм (оренду) транспортного засобу з екіпажем.

Відповідно до п.2 ст.4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. А п.4 ст.4 ЦК України визначає, що якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Таким чином, КП "Луцьке підприємство електротранспорту" ні в якому разі не порушує чинне законодавство, коли використовує при перевезенні пасажирів орендовані у фізичних осіб-підприємців автобуси з екіпажем, який його обслуговує.

Стосовно тверджень відповідача щодо того, що у КП "Луцьке підприємство електротранспорту" відсутні міські автобуси М3 класу І з екологічними показниками не нижче Євро-5 суд зауважує, що у ОСОБА_6 "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" також відсутні міські автобуси М3 класу І з екологічними показниками не нижче Євро-5. В даному випадку дані підприємства у конкурсі були абсолютно в рівних позиціях і конкурсний комітет взяв до уваги дану обставину при розгляді документів претендентів.

Стосовно інвестиційного проекту-зобовязання суд засвідчує, що у листі від 29.03.2018р. № 13-11/398 (а.с. 26) КП "Луцьке підприємство електротранспорту" вказало, що підприємство планує оновити рухомий склад на автобусному маршруті № 17а протягом 5 років. Будь-яких вимог щодо змісту та форми інвестиційного проекту виконавчий комітет Луцької міської ради не встановлював.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до пяти років.

Так, КП "Луцьке підприємство електротранспорту" дійсно планує оновити рухомий склад на автобусному маршруті № 17а протягом 5 років. Оновлення рухомого складу може бути проведено як шляхом придбання нових автобусів у власність, так і в лізинг/оренду нових автобусів.

Суд звертає увагу і на ту обставину, що Конкурсна комісія не оцінювала в балах такий показник, як "Інвестиційний проект-зобовязання". А тому його зміст та форма ніяким чином не вплинула на нарахування балів при оцінці пропозицій претендентів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд вважає, що конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку, який відбувся 16.04.2018р., проведений виконавчим комітетом Луцької міської ради у повній відповідності до встановленого порядку та вимог чинного законодавства України, а рішення конкурсного комітету від 16.04.2018р. є законним, обєктивним та неупередженим. Оскільки договір №08 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р. є похідною дією від рішення організатора конкурсу про визначення переможця, то в суду відсутні підстави для визнання такого договору недійсним, а відтак даний позов в цій частині також є безпідставний.

Враховуючи відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, у суду відсутні підстави для відшкодування позивачу сплаченої ним суми судового збору за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 03.10.2018р.

Суддя В. А. Войціховський