ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 Справа №914/1161/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна, м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, с. Пісочна Миколаївського району Львівської області,

про: стягнення заборгованості у сумі 323 261,73 грн.,

Суддя Синчук М.М.

Секретар судового засідання Карась. Х.В.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2 довіреність від 27.07.2018 р. №96;

відповідача: не зявився.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1161/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 323 261,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.06.2018 р. відкрито провадження у справі №914/1161/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.07.2018 р. В звязку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 27.08.2018 р.

Ухвалою від 27.08.2018 р. суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 24.09.2018 р.

В судовому засіданні 24.09.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, письмового відзиву на позов не подав.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

1.Описова частина рішення.

1.1.Позиція позивача:

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 323 261,73 грн., з яких: 258 616,89 грн. заборгованість за поставлений товар; 5739,17 грн. три відсотки річних, 21 969,51 грн. інфляційні втрати, 36 936,16 грн. пеня за прострочення оплати поставленого товару.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) 31.07.2017 року було укладено договір № СО-17-0002006 поставки товару (далі - Договір), відповідально до умов якого Постачальник зобовязується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати Товар (п.2.1. Договору). Найменування, асортимент, загальна кількість (вага) та ціна за одиницю Товару, який поставляється за цим Договром, вказуються у Специфікації; сторони погодили, що до Договору може бути підписано необмежену кількість Специфікацій (п.2.2. Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар згідно Специфікації №1 від 31.07.2017 р. до Договору, на загальну суму 258 616,89 грн., що підтверджується видатковими накладними №20009048 від 01.08.2017 р. на суму 219116,26 грн. та №20009071 від 02.08.2017 р. на суму 39500,63 грн.

Як стверджує позивач, відповідач в порушення умов п.4.2. Договору не оплатив поставленого позивачем товару, заборгувавши позивачу 258616,89 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача листи-вимогу вих. №244 від 13.06.2018 р. з проханням погасити заборгованість за поставлений товар. Однак, як стверджує позивач, станом на момент подання позову заборгованість за за поставлений товар не погашена, відповіді на вказану лист-вимогу не отримано.

Позивачем відповідно до п.8.2. Договору нараховано відповідачу 36 936,16 грн. пені за прострочення виконання зобовязання з оплати поставленого товару, яку просить стягнути з відповідача.

Також позивачем за прострочення виконання грошового зобовязання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 5 739,17 грн. трьох відсотків річних та 21 969,51 грн. інфляційних втрат, які також просить стягнути з відповідача.

Крім того, просить стягнути з відповідача 4849,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання даного позову до суду.

2.Мотивуальна частина рішення:

2.1.Фактичні обставини встановлені судом:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) 31.07.2017 року було укладено договір № СО-17-0002006 поставки товару (далі - Договір), відповідально до умов якого Постачальник зобовязується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати Товар (п.2.1. Договору). Найменування, асортимент, загальна кількість (вага) та ціна за одиницю Товару, який поставляється за цим Договром, вказуються у Специфікації; сторони погодили, що до Договору може бути підписано необмежену кількість Специфікацій (п.2.2. Договору).

В п.12.2. Договору сторони визначили, що Договір набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020 р. Закінчення строку (терміну) дії Договору не звільняє Сторони від виконання своїх обовязків, які виникли під час дії Договору або у звязку із його виконанням.

Відповідно до п. 3.1. Договору поставка товару здійснюється партіями на умовах визначених сторонами в Специфікації до цього Договору, відповідно до ІНКОТЕРМС, Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року).

Пунктами 3.2., 3.3. договору визначено, що товар поставляється окремими партіями. Розмір партії являє собою найменування та кількість (вагу) товару, вказаного в Специфікації. Товар поставляється Покупцю у строки (терміни) вказані у Специфікації приу мові дотримання Покупцем умов оплати вартості Товару відповідно до умов п.4.2. цього Договору.

Датою поставки партії товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної під час приймання-передачі Товару (п.3.4. Договору).

В пунктах 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. Договору сторони обумовили порядок приймання-передачі товару. Приймання-передача Товару здійснюється в місці поставки повноважними представниками Сторін. При цьому, Сторони погодили, що Покупець зобовязується забезпечити присутність у місці поставки свого повноважного представника в момент поставки кожної партії Товару, в іншому разі, таким повноважним представником являється водій транспортного засобу. Приймання товару здійснюється шляхом підписання сторонами видаткової накладної. перехід права власності на товар (партію товару) від постачальника до покупця відбувається у момент підписання представником покупця видаткової накладної. Датою переходу права власності від постачальника до покупця на товар є дата, зазначена у видатковій накладній.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар згідно Специфікації №1 від 31.07.2017 р. до Договору, на загальну суму 258 616,89 грн., що підтверджується видатковими накладними №20009048 від 01.08.2017 р. на суму 219116,26 грн. та №20009071 від 02.08.2017 р. на суму 39500,63 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору ціна товару. в тому числі за кожну одиницю, вказується у Специфікації. Ціна Договору складається із сум усіх Специфікацій, підписаних сторонами.

В п.4.2. Договору Сторони обумовили, що остаточний розрахунок Покупець здійснює шляхом перерахування на банківський рахунок Постачальника грошових коштів, відповідно до нижченаведеного графіку платежів:

129 308,44 грн. у тому числі ПДВ строк до 31 серпня 2017 року;

129 308,44 грн. у тому числі ПДВ строк до 30 вересня 2017 року.

Як стверджує позивач, відповідач в порушення умов п.4.2. Договору не оплатив поставленого позивачем товару, заборгувавши позивачу 258616,89 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача листи-вимогу вих. №244 від 13.06.2018 р. з проханням погасити заборгованість за поставлений товар. Однак, як стверджує позивач, станом на момент подання позову заборгованість за за поставлений товар не погашена, відповіді на вказану лист-вимогу не отримано.

Відповідно до п. 8.2. Договору у разі несвоєчасної оплати або неповноти оплати Товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Позивачем відповідно до п.8.2. Договору правомірно, в межах шестимісячного терміну, нараховано відповідачу 36 936,16 грн. пені за прострочення виконання зобовязання з оплати поставленого товару, яку просить стягнути з відповідача.

Також позивачем за прострочення виконання грошового зобовязання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 5 739,17 грн. трьох відсотків річних та 21 969,51 грн. інфляційних втрат, які також просить стягнути з відповідача.

Станом на час розгляду справи судом, розрахунок за поставлений товар не проведений, в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

2.2. Норми права застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В статті 530 Цивільного кодексу України визначено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не подано доказів оплати боргу та в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.ст.549, 611, 625 ЦК України, ст.230 ГК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст.232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що аналогічна правова позиція викладена у п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань (із змінами та доповненнями), що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновок суду:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості за поставлений товар в розмірі 258 616,89 грн., стягнення нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошових зобовязань трьох відсотків річних в розмірі 5739,17 грн., інфляційних втрат в розмірі 21 969,51 грн., стягнення правомірно нарахованої, в межах шестимісячного терміну, пені в розмірі 36 936,16 грн., є обґрунтовані поданими доказами, підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Судовий збір в розмірі 4849,00 грн. у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (81640, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочне, вул. Ст. Бандери, будинок 6, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Обїзна дорога, будинок 60, ідентифікаційний код 31032954) 258 616,89 грн. основного боргу, 36936,16 грн. пені, , 21969,51 грн. інфляційних втрат, 5739,17 грн. 3% річних.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (81640, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочне, вул. Ст. Бандери, будинок 6, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Обїзна дорога, будинок 60, ідентифікаційний код 31032954) 4849,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2018 р.

Суддя Синчук М.М.