ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 вересня 2018 року Справа № 915/506/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис (юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогірний, 14; фактична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32),

до відповідача за зустрічним позовом: Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

про: визнання недійсним Іпотечного договору №3 від 05.01.2011.

у справі

за позовом: Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис (юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогірний, 14; фактична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50)

про: звернення стягнення на предмет іпотеки ринковою вартістю 1426000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 18-0016/27870 від 21.05.2018 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис, в якій просить:

- в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України в розмірі ,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 3 від 05.01.2011, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю Приватофис, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за № 1, а саме на наступне майно: нежитлові приміщення офісу загальною площею 114,3 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, буд. 27/2, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Приватофис на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстраційний № 1235;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною 1426000,00 грн. без ПДВ на предмет іпотеки: нежитлові приміщення офісу загальною площею 114,3 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, буд. 27/2.

Ухвалою суду від 06.06.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/506/18, яка буде розглядається за правилами загального позовного провадження; постановлено розгляд справи № 915/506/18 проводити у закритому судовому засіданні повністю; підготовче засідання у справі призначено на 03 липня 2018 року о 10 год. 15 хв.; залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; викладено вимоги до позивача та встановлено іншим учасникам справи строк для подання до суду заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.06.2018, з наведенням відповідної мотивації, призначено іншу дати підготовчого засідання, а саме: 17 липня 2018 року о 10 год. 45 хв.

18 червня 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 18-0016/33142 від 15.06.2018 про уточнення позовних вимог, в якій, зокрема, просить суд п. 4 прохальної частини позовної заяви № 18-0016/27870 від 21.05.2018 читати як: В рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України в сумі ,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 3 від 05.01.2011, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю Приватофис, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за № 1, а саме на наступне майно: нежитлові приміщення офісу загальною площею 114,3 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, буд. 27/2, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Приватофис на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстраційний № 1235. Крім того, в цій же заяві позивач, на виконання вимог ухвали від 06.06.2018, надав суду витребувані відомості.

26 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Приватофис звернулось до Господарського суду Миколаївської області із зустрічним позовом №24/09-1 від 24.09.2018 (вх. №12472/18 від 26.09.2018) про визнання недійсним Іпотечного договору №3 від 05.01.2011, укладений між Національним банком України та ТОВ Приватофис, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 05.01.2011 та зареєстрований в реєстрі за №1.

Розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку про повернення позивачу за зустрічним позовом матеріалів зустрічного позову і доданих до нього документів, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ухвали від 06.06.2018 про відкриття провадження у справі №915/506/18 Товариству з обмеженою відповідальністю Приватофис (відповідачу за первісним позовом) був встановлений 15-дений строк від дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу суду від 06.06.2018 вручено відповідачу 18.06.2018.

Отже, встановлений судом строк для подання до суду відзиву на позов становив до 03.07.2018.

Натомість, відзив до суду від ТОВ Приватофис надійшов 05.07.2018, отже в супереч вимогам ч. 1 ст. 180 ГПК відповідач подав зустрічний позов лише 26.09.2018, чим порушив встановлений для цього процесуальний строк.

Крім того, відповідно до змісту ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява також не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Так, статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобовязані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Однак зустрічна позовна заява б/н від 19.09.2018 взагалі не відповідає вимогам п.5, 6, 8,9,10 ст. 162, п. 1,2 ч.1 ст.164 та ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом ч.5 ст.30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відповідно до ч.10 ст.30 ГПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності предявляються в господарський суд за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших, визначених у цій статті, правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Згідно зі ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що зустрічну позовну заяву подано з порушенням вимог ч.1 ст.180 ГПК України, а також приймаючи до уваги відсутність будь-якої заяви щодо продовження строку на подання зустрічного позову із викладення причин пропуску процесуального строку, зустрічний позов повертається господарським судом заявнику.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу ТОВ "Приватофис", що зустрічна позовна заява також не відповідає вимогам ст.ст.162,164,172 ГПК України.

Керуючись ч. 6 ст. 180, ст. ст. 123, 180, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис 24/09-1 від 24.09.2018 (вх. №12472/18 від 26.09.2018) та додані до нього документи повернути позивачу за зустрічним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Додатки (лише на адресу позивача за зустрічним позовом):

- зустрічний позов 24/09-1 від 24.09.2018 (вх. №12472/18 від 26.09.2018) з доданими до нього документами.

Суддя О.Г. Смородінова