ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2018 р. Cправа № 902/173/18

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І. розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС", м.Київ

до агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога", с.Летківка Тростянецького району Вінницької області

про стягнення 97000 грн штрафу, нарахованого згідно договору поставки

представники сторін правом участі в судовому засіданні не скористалися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/173/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" про стягнення з агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" 97000,00 грн штрафу, що нарахований з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2018.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що за умовами даного договору та додаткової угоди №2 від 12.12.2017 до нього відповідач зобов'язався в строк до 01.02.2018 поставити кукурудзу 3-го класу у кількості 100,00+/- 10% т за ціною 4850,00 грн за 1 (одну) тонну.

25.01.2018 позивач на виконання п.6.1 даного правочину здійснив попередню оплату за 100,00 тонн товару у розмірі 485000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку від 25.01.2018. Невиконання постачальником своїх зобов'язань щодо передачі зерна в кількості та строки, визначені угодою сторін, стало підставою звернення до нього з вимогою про повернення суми попередньої оплати. В період з 06.02.2018 по 07.03.2018 агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" повернув позивачу кошти в сумі 485000,00 грн.

Відтак, як зазначено позивачем у позовній заяві, невиконання відповідачем обов'язку в строки, передбачені договором, тягне за собою застосування до нього штрафних санкцій на підставі п.7.2 договору в розмірі 10% вартості несвоєчасно поставленого товару - за прострочення поставки та за п.7.4 даної угоди в такому ж розмірі - за односторонню відмову від виконання взятих на себе зобов'язань щодо поставки. Також на думку позивача, одностороння відмова відповідача від виконання договору підтверджується фактом повернення коштів за товар покупцю.

Таким чином, агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" за прострочення поставки товару за договором поставки та односторонню відмову від виконання своїх договірних зобов'язань повинен сплатити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" штраф у розмірі 97000,00 грн (згідно п.7.2. договору - 48500,00 грн та згідно п.7.4. договору - 48500,00 грн).

Ухвалою суду від 06.04.2018 за клопотанням позивача справу №902/173/18 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Під час судового засідання, 06.06.2018, суд, враховуючи пояснення представників сторін, зокрема, невизнання відповідачем позову, беручи до уваги значення справи для останніх, обсяг та характер доказів, які мають бути подані з метою встановлення наявності або відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, дійшов висновку про необхідність розгляду справи №902/173/18 за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.06.2018 підготовче засідання у справі №902/173/18 призначено на 18.06.2018.

В підготовчому засіданні, 18.06.2018 представник позивача послався на обставини, що викладені у письмових поясненнях №15/06/2018 від 15.06.2018 (а.с.59-61), повідомив нові факти у справі, а саме те, що відповідачем частково було передано (відвантажено) товар у кількості 50,48 тонн. Однак, зазначена продукція не відповідала якісним показникам, наведеним у договорі поставки, а саме п.1.3. додаткової угоди №2 від 05.12.2017.

З огляду на невиконання останнім своїх договірних зобов'язань щодо здійснення у строк до 01.02.2018 поставки товару належної якості у кількості 100,00 тонн на суму 485000,00 грн, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення передоплати за товар в сумі 485000,00 грн, внаслідок чого агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" у період з 06.02.2017 по 07.03.2018 повернуті отримані кошти попередньої оплати в повному обсязі, що підтверджується виписками по рахунку, де в графі призначення платежів зазначено: "повернення коштів за неотриману продукцію".

Під час судового слухання, 18.06.2018, представник відповідача ОСОБА_1, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву б/н від 18.06.2018 (а.с.63-64), проти позову заперечив в повному обсязі, пояснивши, що твердження позивача не відповідають реальним обставинам справи.

Так, агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" у встановлений у додатковій угоді строк, за попередньою домовленістю із товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС", мав поставити позивачу 100 тонн кукурудзи. За умовами договору товар відвантажується силами позивача. В межах встановленого строку поставки позивач двічі виїжджав на склад відповідача, де отримав 100 тонн кукурудзи партіями по 50 тонн. В подальшому у позивача виникла претензія щодо невідповідності якості повару п.1.3 додаткової угоди №2 до договору від 12.12.2017. Відповідач вважає, що за умовами п.7.7 договору у разі поставки постачальником товару неналежної якості покупець вправі просити зниження вартості товару, або повернути товар постачальнику, тобто відмовитись від договору. 05.02.2018 відповідач надіслав позивачу лист №05/02/2018-1, в якому повідомив, що повертає у власність агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" відвантажену кукурудзу та вимагає повернути кошти. Представник відповідача ОСОБА_1 також зазначив, що оскільки позивач вважає, що отримав кукурудзу неналежної якості, він скористався одним зі своїх прав, передбачених п.7.7. договору, а саме повернув товар і отримав назад кошти. При цьому факт поставки товару неналежної якості не відповідає дійсності, не підтверджений жодним доказом. Представник агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" також вважає, що його довіритель не відмовлявся від виконання договору, а тому не має підстав для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених п.7.4. Це ж стосується і застосування штрафних санкцій згідно п.7.2 договору, оскільки поставка товару відбулась своєчасно, що може підтвердити працівник складу агрокооперативу приватних пайовиків "Прогредіс" ОСОБА_2.

В підготовчому засіданні, 18.06.2018 суд відмовив в задоволенні заяви агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" "про виклик свідка" від 18.06.2018 з огляду на те, що заявником не долучено до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_2, яка мала бути складене з дотриманням ст.88 ГПК України.

Під час здійснення підготовчого провадження судом неодноразово оголошувались перерви в судових засіданнях в зв'язку з неявкою представника позивача та неподанням ним витребуваних доказів, а саме: поставки відповідачем згідно договору №05/12/2017 від 05.12.2017 товару "неналежної якості".

У поданій до суду 25.07.2018 відповіді на відзив №24/07/2018 від 24.07.2018, позивач проти аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, заперечив в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Так, товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" вважає, що підтвердженням порушення з боку агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" обов'язків стосовно поставки зерна є товарно-транспортні накладні серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018, з яких слідує, що передача товару відбулася не 01.02.2018, а 02.02.2018 та 05.02.2018 у кількості 51,920 тонн, що менше, ніж домовились сторони в додатковій угоді №2 до договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017.

В підтвердження односторонньої відмови відповідача від виконання своїх зобов'язань за договором поставки, позивач посилається на факт прострочення поставки, факт поставки товару не в повному обсязі та часткової поставки товару неналежної якості.

Разом з цим, позивач повідомив суд, що зазначений товар купувався позивачем для виконання умов договору поставки №К-2377-25-2018 від 25.01.2018, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс трейд". За вказаним правочином позивач здійснював поставку кукурудзи 3 класу у порт Южний, Україна, термінал ТОВ "ТІС-ЗЕРНО". Отриманий у відповідача товар позивач відразу доставив у визначений договором №К-2377-25-2018 від 25.01.2018 термінал, що підтверджується товарно-транспортними накладними серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018. Однак, при здійсненні ТОВ "ТІС-ЗЕРНО" відбору проб отриманого зерна було виявлено, що якісні показники поставленого товару не відповідають наведеним у договорі поставки №К-2377-25-2018 від 25.01.2018, що стало підставою до відмови у його прийнятті, що підтверджується відміткою на товарно-транспортних накладних.

Враховуючи, що кукурудза 3 класу є об'єктом договорів №05/12/2017 від 05.12.2017 та №К-2377-25-2018 від 25.01.2018, показники якості щодо неї аналогічні у обох правочинах, позивач вважає, що неприйняття ТОВ "ТІС-ЗЕРНО" поставленого ним товару в зв'язку з невідповідністю вимогам щодо нього є підтвердженням недотримання відповідачем вимог поставки товару з якісними показниками, що перелічені у п.1.3 додаткової угоди №2 від 12.02.2017.

25.07.2018 позивач звернувся до суду з заявою вих.№24/07/2018-1 від 24.07.2018 про збільшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 12590,60 грн, нарахований на підставі п.7.5 договору поставки в зв'язку з порушенням останнім п.1.3. додаткової угоди №2 від 12.12.2017.

21.08.2018 до суду надійшов відзив б/н від 21.08.2018 відповідача на заяву про збільшення розміру позовних вимог, яким агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" просив суд відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення штрафу, нарахованого на підставі п.7.5 договору з огляду на недоведеність позивачем факту поставки відповідачем товару неналежної якості.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог на підставі п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України була прийнята судом до розгляду, з огляду на що, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням збільшених позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.08.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі №902/173/18; розгляд справи призначити по суті на 19.09.2018.

На визначену судом дату представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином ухвалою суду від 21.08.2018 про закриття провадження у справі, яка надіслана за юридичною адресою останніх рекомендованою кореспонденцією. Докази вручення вказаної ухвали суду підтверджуються поштовими повідомленнями про вручення, які містяться в матеріалах справи.

Окрім цього, 17.09.2018 до суду надійшло клопотання №13/09/2018 від 13.09.2018 за підписом директора ТОВ "Прогредіс" ОСОБА_3 "про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами". Вказаним клопотанням позивач додатково повідомив суд, що підтримує в повному обсязі свої позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог вих.№24/07/2018-1 від 24.07.2018.

18.09.2018 представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою б/н від 18.09.2018 про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка мотивована зайнятістю останнього в судовому засіданні по розгляду справи №819/422/18 в Тернопільському окружному адміністративному суді.

Враховуючи закінчення процесуальних строків вирішення справи №902/173/18, суд дійшов висновку про відхилення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 та про розгляд справи по суті без участі останнього.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що сторони належним чином були повідомлені про дане судове засідання.

Неявка останніх є підставою до розгляду справи за їх відсутністю, що передбачено п.2 ч.3 ст.202 ГПК України.

Також слід зазначити, що в зв'язку з ухилення позивачем від виконання обов'язку, визначеного ст.ст. 74, 81 ГПК України, щодо подання витребуваних доказів справу відповідно до положень ч.9 ст.81 ГПК України розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.12.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" (покупець) та агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" (постачальник) укладено договір поставки №05/12/2017 (а.с.11-13).

Згідно п.1.1 даної угоди: постачальник зобов'язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (зернові та олійні культури) (надалі - товар), відповідно до умов цього договору.

Пунктами 2.1, 2.2 сторони домовились, що якість товару визначається у додаткових угодах до нього та вважається остаточною. Якщо у сторін виникають розбіжності щодо якості товару, якість може бути визначена відповідним сертифікованим складом (елеватором, переробним підприємством, тощо), визначеним відповідними Додатковими угодами до цього договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено: "Якщо товар, що поставлений постачальником за показниками якості не відповідає вимогам, вказаним у цьому договорі та додатковим угодам до нього, то покупець має право: відмовитись від придбання такого товару; придбати такий товар за нижчою ціною, попередньо погодженою з постачальником."

Відповідно до п.3.1 та п.4.1 договору, загальна кількість товару, що продається та передається покупцю постачальником, та його ціна визначаються у відповідних Додаткових угодах, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п.6.1. договору, оплата вартості товару, що поставляється, відповідно до умов цього договору, здійснюється шляхом 100% оплати партії товару, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця відповідно до реквізитів зазначених у рахунку продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Пунктом 7.2 сторони визначили, що за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10% вартості несвоєчасно поставленого товару.

Пункт 7.4 викладений у такій редакції: "За односторонню відмову постачальника від виконання своїх зобов'язань за цим договором постачальник сплачує штраф у розмірі 10% вартості товару, що мав бути поставлений."

Пунктом 7.5. вказаного договору передбачено, що у разі поставки товару, що не відповідає якісним показникам, визначених у відповідній Додатковій угоді до цього договору, постачальник зобов'язується відшкодувати понесені покупцем витрати, у зв'язку з доведенням неякісного товару до показників, що передбачені Додатковими угодами до цього договору, а також сплатити штраф у розмірі 5% вартості поставленого неякісного товару.

12.12.2017 між сторонами була підписана додаткова угода №2 до договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017 (а.с.14), за умовами якої постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти й оплатити вказаний товар в строки і на умовах, передбачених договором та цією додатковою угодою (п.1.1. додаткової угоди).

Згідно п.1.2 додаткової угоди, постачальник зобов'язується передати покупцю кукурудзу 3-го класу у кількості 100,00+/- 10% т за ціною 4850,00 грн за 1 (одну) тонну. Загальна вартість товару за договором поставки складає 485000,00 грн.

Відповідно до п.1.3 додаткової угоди, якість товару повинна відповідати наступним показникам: вологість, макс. - 14,0%; сміттєва домішка, макс. - 2,0%; зернова домішка, макс. - 10,0%; у т.ч. биті, макс. - 5,0%; пошкоджені, макс. - 5,0%; зокрема пошкодженні сушіння, макс. - 2,0%; колір, запах - властивий здоровому зерну, без ознак самозігрівання; зараженість шкідниками - не допускається. Інші показники згідно ДСТУ 4525:2006.

Пункти 1.4, 1.5 Додаткової угоди викладені у такій редакції: "Базові умови поставки: на умовах FCA, зерновий склад Постачальника - 24310, Вінницька область, Тростянецький район, с.Летківка. Постачальник передає товар покупцю у строк до 01 лютого 2018 року."

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання п.6.1. договору поставки було здійснено попередню оплату за 100,00 тонн товару у розмірі 485 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку від 25.01.2018 (а.с.15).

Відповідач стверджує, що станом на 01.02.2018 товар у передбачуваних п.1.2 додаткової угоди розмірах був в наявності на зерновому складі за адресою: 24310, Вінницька область, Тростянецький район, с.Летківка.

Разом з цим, в позовній заяві №03/04/2018 від 03.04.2018 товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" зазначено: "...агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" ... не здійснило у строк до 01 лютого 2018 року поставки товару у кількості 100,00 тонн на суму 485000,00 грн".

В листі №05.02.2018-1 від 05.02.2018 відповідач повідомив: "Фактично АПП "Перемога" було відвантажено 50,48 тон кукурудзи...".

У відповіді на відзив №24/07/2018 від 24.07.2018 міститься інша інформація, а саме: "... відповідач ... здійснив лише часткову поставку товару у кількості 51,920 тон, що підтверджується товарно-транспортними накладними серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018".

Копії наданих позивачем вищезазначених товарно-транспортних накладних у розділі "Відомості про вантаж" містять запис про отримання водієм ОСОБА_4 у пункті навантаження "сел.Тростянець АПП "Перемога"" товару з масою брутто - 80,6 тонн. У даних документах відповідальною особою вантажовідправника визначений директор товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" ОСОБА_3. Підписи повноважних осіб агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" на товарно-транспортних накладних серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018 відсутні.

Суд констатує, що учасниками справи визнається факт повернення позивачем отриманого згідно додатку №2 товару в повному обсязі.

Також судом встановлено, що за період з 06.02.2018 по 07.03.2018 агрокооперативом приватних пайовиків "Перемога" було здійснено повернення товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" отриманої суми попердньої оплати товару в розмірі 485000,00 грн, що підтверджується виписками по рахунку (а.с.16-21).

Розглянувши вимогу позивача стосовно наявності підстав до стягнення з відповідача штрафних санкцій згідно п.7.2 договору за прострочення останнім поставки товару, надаючи оцінку аргументу, наведеному позивачем, щодо відсутності кукурудзи 3 класу на зерновому складі постачальника 01.02.2018, суд враховує наступні встановлені обставини.

Як зазначено вище, позивач, зазначаючи про факт отримання товару на складі агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" згідно додаткової угоди №2 з порушенням встановленого строку поставки, посилається на товарно-транспортні накладні серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018, з яких нібито слідує, що зерно поставлено відповідачем не 01.02.2018, як визначено п.1.5 додаткової угоди, а 02.02.2018 та 05.02.2018.

Пукнтом 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України №363 від 14.10.1997, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №128/2568 20.02.1998 визначено, що за загальним правилом товарно-транспортна накладна виписується відправником вантажу в чотирьох екземплярах під копіювальний папір із зазначенням дати виписки. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом.

Разом з цим, з оглянутих судом зазначених первинних документів бухгалтерського обліку слідує, що особою вантажовідправником у них визначений директор позивача (товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС") ОСОБА_3, підпис повноважної особи відповідача (агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога") у них відсутній.

З огляду на викладене суд доходить до висновку, що подані позивачем докази (товарно-транспортні накладні) на підтвердження "прострочення" відповідачем обов'язків щодо поставки товару (відсутності зерна на складі постачальника, який знаходиться за адресою: 24310, Вінницька область, Тростянецький район, с.Летківка станом на 01.02.2018) є неналежними доказами в розумінні ст.76 ГПК України.

Разом з цим, позивач в наданих письмових поясненнях неодноразово стверджував, що відповідачем переданий, а ним прийнятий товар в рамках відносин, що склались між сторонами згідно договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017, однак не в повному обсязі, а лише частково. За відсутності достовірних доказів суд не має можливості встановити дійсні обставини справи стосовно кількості кукурудзи, отриманої позивачем.

З урахуванням викладеного суд доходить до висновку, що обставини, на які посилається товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" щодо відсутності передбачуваного договором поставки товару на складі постачальника станом на 01.02.2018, всупереч вимогам ч.1 ст.74 ГПК України ним не доведені, в зв'язку з цим відсутні підстави до задоволення позову в цій частині.

Розглянувши вимогу про стягнення штрафу, нарахованого позивачем на підставі п.7.4 з посиланням на відмову постачальника від виконання своїх зобов'язань стосовно поставки кукурудзи 3 класу в кількості 100 тонн, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕДІС" не зазначено обставин, за якими мала місце відмова агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога" від поставки товару, не надано докази, що підтверджують відповідний факт.

Натомість, з наданих позивачем письмових пояснень, що викладені у позовній заяві №03/04/2018 від 03.04.2018, листі №05.02.2018-1 від 05.02.2018 та відповіді на відзив №24/07/2018 від 24.07.2018 слідує, що відмова від прийняття продукції згідно договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017 мала місце з боку покупця в зв'язку з неналежною якістю переданого постачальником товару.

Разом з цим, як встановлено судом, пунктом 2.3 даного правочину сторони погодили: " Якщо товар, що поставлений постачальником за показниками якості не відповідає вимогам, вказаним у цьому договорі та додатковим угодам до нього, то покупець має право: відмовитись від придбання такого товару; придбати такий товар за нижчою ціною, попередньо погодженою з постачальником."

Зі змісту даної умови слідує, що товар з показниками якості, які не відповідають вимогам п.1.3 додаткової угоди №2 до договору №05/12/2017 від 05.12.2017, може бути його предметом.

В зв'язку з цим, суд вважає, що твердження позивача про те, що мала місце поставка відповідачем товару за показниками якості, які не відповідають вимогам, вказаним у цьому договорі, виключає можливість застосування санкції, передбаченої п.7.4 договору №05/12/2017 від 05.12.2017.

З урахуванням викладеного суд доходить до висновку, що відмова відповідача від виконання ним зобов'язань щодо поставки товару згідно договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017 в дійсності не мала місця.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 12590,60 грн, нарахованого згідно п.7.5 договору з посиланням на те, що отриманий позивачем товар не відповідає якісним показникам, наведеним у п.1.3. додаткової угоди №2 від 12.12.2017 до договору поставки №05/12/2017 від 05.12.2017, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 268 ГК України передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Статтею 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з п.4 ч.1 ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору, якість товару визначається у Додаткових угодах до цього Договору та вважається остаточною. Якщо у сторін виникають розбіжності щодо якості товару, якість може бути визначена відповідним сертифікованим складом (елеватором, переробним підприємством, тощо), визначеним відповідними Додатковими угодами до цього договору.

Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР №7 від 25.04.1966 (далі - Інструкція П-7), яка підлягає застосуванню в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами постачання або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю.

Відповідно до п.6 Інструкції П-7, приймання продукції по якості здійснюється на складі покупця під час міжміської поставки - не пізніше 20 днів.

Згідно п.16 Інструкції П-7, під час виявлення невідповідності якості отриманої продукції договору або даним, вказаним у супровідних документах, які посвідчують якість продукції, отримувач зупиняє подальше приймання товару та складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених під час приймання дефектів. Отримувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості в умовах, які попереджають погіршення її якості та змішування з іншою однорідною продукцією. Отримувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції та складання двостороннього акта представника міжміського виробника (постачальника), якщо це передбачено в Основних та особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі.

За приписами п.20 Інструкції №П-7 при нез'явленні представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції робиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

Згідно п.26 Інструкції П-7 у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачений відбір зразків (проб), особи, які беруть участь в прийманні продукції за якістю, зобов'язані відібрати зразки (проби) цієї продукції.

Відібрані зразки (проби) опечатуються або пломбуються етикетками підписаними особами, які беруть участь у відборі.

Згідно пунктів 27, 28 Інструкції П-7 про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується усіма особами що приймають в цьому участь. В акті повинно бути зазначено: а) час і місце складання акта, найменування одержувача продукції, прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб); б) найменування виробника (відправника), від якого надійшла продукція; в) номер і дата рахунка-фактури і транспортної накладної, за якими надійшла продукція, і дата надходження її на склад одержувача, а при доставці продукції постачальником і при відпуску продукції зі складу постачальника - номер і дата накладної або рахунку-фактури, за якою здана продукція; г) кількість місць і вага продукції, а також кількість і номери місць, з яких відбиралися зразки (проби) продукції; д) вказівка про те, що зразки (проби) відібрано в порядку, передбаченому стандартом, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором, з посиланням на їх номер і дату; е) чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами; ж) опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах); з) інші дані, які особи, що беруть участь у відборі проб, вважають необхідним включити в акт для більш докладної характеристики зразків (проб).

Пунктом 28 Інструкції П-7 передбачено, що з відібраних зразків (проб) один залишається у отримувача, інший надсилається виробнику (відправнику) продукції. Про здачу зразків (проб) на аналіз або випробування робляться відповідні позначки в акті відбору зразків (проб). Відібрані зразки (проби) продукції повинні зберігатися одержувачем, виробником (відправником) до вирішення спору про якість продукції, а у випадках передачі матеріалів про випуск недоброякісної продукції в органи прокуратури і суду - до вирішення справи в цих органах.

Відповідно до п.29 Інструкції П-7 за результатами приймання продукції за якістю і комплектності з участю представників, зазначених в п.п. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектності.

Як слідує з матеріалів справи, перевірка якості товару покупцем здійснена без дотримання жодної з вимог, вказаної Інструкції П-7 та зазначених вище норм Цивільного кодексу України, в т.ч. щодо обов'язку викликати представника постачальника для участі у встановленні факту поставки товару неналежної якості та складанні відповідного акту.

Зокрема, всупереч вимогам п.29 Інструкції П-7 позивачем не складався акт про фактичну якість одержаного товару за участю представників відповідача, в якому б вказувались найменування одержувача продукції і його адреса; номер і дата акта, місце приймання продукції, час початку і закінчення приймання продукції; прізвища, ініціали осіб, які брали участь у прийманні продукції за якістю і в складанні акта, місце їх роботи, займані ними посади; найменування та адреси виробника (відправника) і постачальника; номери і дати договору на поставку продукції, рахунки-фактури транспортної накладної (коносамента) і документа, що посвідчує якість продукції; (вага), повне найменування та перерахування пред'явленої до огляду і фактично перевіреної продукції тощо.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 75 ГПК України встановлено: "Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення."

Документи, долучені до відповіді на відзив №24/07/2018 від 24.07.2018, як доказ поставки товару неналежної якості, є неналежними доказами, на їх підставі неможливо встановити обставини, на які посилається позивач.

Так, останній зазначив, що отриманий у відповідача товар на підставі договору купівлі-продажу №05/12/2017 від 05.12.2017 купувався ним для виконання умов договору поставки №№К-2377-25-2018 від 25.01.2018, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс трейд", однак даний правочин не містить умов про те, що зерно, яке є його предметом, придбано у агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога". Товарно-транспортні накладні серії 12ААЕ №999458 від 02.02.2018 та серії 12ААЕ №878892 від 05.02.2018 складені без участі відповідача.

Будь-яких інших доказів (актів щодо якості товару, складених у відповідності до вимог закону та умов договору, лабораторних досліджень, висновків експертів тощо) щодо невідповідності якості поставленого відповідачем позивачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав позову, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Слід також роз'яснити, що відповідно до положень частин 4 та 5 статті 240 ГПК України в зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписав рішення у справі №902/173/18 без його проголошення. Датою ухвалення рішення у дані справі, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 13, 18, 42, 46, 73, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Повне рішення у справі №902/173/18 складено 01 жовтня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - ТОВ "ПРОГРЕДІС" (юридична адреса: 04176, м.Київ, вул.Електриків, 26; адреса для листування: 02140, м.Київ, вул.Є.Чевдар, 3, оф.213);

4 - відповідачу - АПП "Перемога" (24310, Вінницька область, Тростянецький район, с.Летківка).