УХВАЛА

27 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/9506/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018

за позовом Фізичної особи-підприємця Таланової Лариси Борисівни

до 1. Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

2. Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради

3. Приватного підприємства виробничої фірми "Стронг"

про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 Виконавчий комітет Дніпровської міської ради звернувся із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційної інстанції, повний текст якої заявник отримав 13.08.2018 про що є відмітка на копії постанови. У зв'язку з великим документообігом, до безпосереднього виконавця зазначена постанова надійшла 28.08.2018, що підтверджується відміткою у витягу з журналу видачі вхідної кореспонденції працівникам департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради, у зв'язку із чим заявник просить Суд вважати причину пропуску процесуального строку на звернення із касаційною скаргою поважною та поновити припущенний строк.

Відповідно до положень статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Касаційна скарга заявника подана 14.09.2018, а повний текст постанови апеляційної інстанції від 01.08.2018 складено 06.08.2018, яку заявник отримав 13.08.2018, що підтверджується реєстраційним штампом на першій сторінці копії постанови апеляційної інстанції.

Із положень частини другої статті 288 цього Кодексу вбачається, що учасник справи з дня вручення повного судового рішення має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи, що повний текст постанови апеляційної інстанції заявник отримав 13.08.2018, то останній день для подачі касаційної скарги припадає на 03.09.2018 (враховуючи святковий вихідний день 24.08.2018), а касаційну скаргу заявник подав до суду 14.09.2018, тобто на 31 день з дня отримання повного тексту постанови апеляційної інстанції.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у судовому засіданні 01.08.2018 Дніпропетровського апеляційного господарського суду був присутній представник заявника - Конарева С.К. за довіреністю №7/10-154 від 17.10.2018.

Крім того, заявник мав можливість ознайомитись із повним текстом постанови апеляційної інстанції у відкритому доступі Єдиного державного реєстру судових рішень, яку оприлюднено 09.08.2018.

Таким чином, у заявника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції або звернутися через представника в межах строку визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Доводи Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про те, що постанова апеляційної інстанції надійшла безпосередньо до виконавця 28.08.2018 не є поважними, оскільки його представник був присутній у судовому засіданні та заявник мав можливість ознайомитись із повним текстом постанови апеляційної інстанції у відкритому доступі Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Подана касаційна скарга заявника не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент звернення із касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що позовну заяву було подано у 2017 році, в якій позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 587 від 30.11.2016 № "Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі" в частині затвердження в № п/п 250 Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, в районі будинку 10А площею для паркування 805,0 кв.м. на 70 місць для паркування; визнати недійсним договір № 407 ОП від 14.03.2017, укладений між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради та Приватним підприємством виробничою фірмою "Стронг", тобто предметом позову у даній справі є 2 немайнові вимоги.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Таким чином, при зверненні із касаційною скаргою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 2 * 1 600,00 грн. * 200% = 6 400,00 грн.

До касаційної скарги заявника додано платіжне доручення №1241 від 04.09.2018 на суму 3 200,00 грн., отже недоплачена сума судового збору становить 6 400,00 грн. - 3 200,00 грн. = 3 200,00 грн.

Для усунення недоліків касаційної скарги заявник може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження, надати докази сплати судового збору у розмірі 3 200,00 грн.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишити без руху до 26.10.2018.

2. Встановити Виконавчому комітету Дніпровської міської ради строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Виконавчому комітету Дніпровської міської ради надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський