РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2018Справа № 910/10036/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

до товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецгаз"

про стягнення 1 192 782, 84 грн.

за участю представників:

позивача: Метенко Т.І.

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецгаз» про стягнення 1 192 782, 84 грн., у тому числі: 1 000 000, 00 грн. - основного боргу, 4 847, 69 грн. - 3 % річних, 132 500, 45 грн. - штраф, 55 434, 71 грн. - пеня.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № ПГ-Т/18-006/17 від 17.05.2018.

Одночасно, з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 відмовлено приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10036/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.08.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.08.2018 представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до поданої заяви просить суд стягнути 196 947, 23 грн., у тому числі: 5 176, 45 грн. - 3 % річних, 132 500, 45 грн. - штраф, 59 270, 32 грн. - пеня,

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене та наявність доказів направлення іншим учасникам справи заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву.

Крім того, одночасно з поданою заявою про зменшення розміру позовних вимог позивач подав заяву про повернення судового збору.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 17.08.2018 представник відповідача подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши про відсутність заборгованості, оскільки оплату за договором здійснено в повному обсязі. В частині стягнення штрафу та 3 % річних зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів узгодження з відповідачем помісячних планових обсягів постачання природного газу за червень 2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання до 18.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10036/18 до судового розгляду по суті на 02.10.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2018 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 02.10.2018, призначене для розгляду справи по суті не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 02.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Промспецгаз" (відповідач) 17.05.2018 укладено договір № ПГ-Т/18-006/17 купівлі-продажу природного газу, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу природний газ, а останній прийняти та сплатити його вартість.

За умовами пункту 1.3 договору плановий обсяг газу, який позивач зобов'язується передати у звітному місяці - червні 2018 року, а відповідач прийняти та оплатити, складає 300 метрів кубічних. Загальна вартість газу, що передається складає 2 820 006, 00 грн. (пункт 2.2 договору).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Строк дії договору відповідно до пункту 8.1 сторони встановили з моменту підписання до 30.06.2018 включно в частині постачання газу, а в частині інших зобов'язань - до повного їх виконання сторонами.

На виконання умов договору № ПГ-Т/18-006/17 від 17.05.2018 позивач, 30 червня 2018 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 820 006, 00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу, копія якого долучена до матеріалів справи, а оригінал оглянуто у судовому засіданні.

За умовами пункту 2.4 договору оплата загальної вартості газу проводиться на поточний рахунок позивача наступним чином: 30 % вартості планових обсягів газу - 08.06.2018, 30 % вартості планових обсягів газу - 20.06.2018, 30 % вартості планових обсягів газу - 29.06.2018, 10 % вартості планових обсягів газу - 06.07.2018.

Остаточні розрахунки здійснюються на підставі актів прийому-передачі, в яких зазначається фактично переданий обсяг газу та його загальну вартість, але не пізніше п'ятого числа місяця, що слідує за звітним (пункт 2.5 договору).

Судом встановлено, що відповідач під час розгляду справи сплатив заборгованість, у зв'язку з чим позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, тому суд розглядає позовні вимоги згідно поданої заяви.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Основні зобов'язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договору № ПГ-Т/18-006/17 у позивача - це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Умовами договору сторони передбачили відповідальність за порушення зобов'язань щодо несвоєчасної оплати товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталось не з його вини.

Згідно пункту 2 статті 217 Господарського кодексу України, у сфері господарювання застосовуються наступні види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За змістом положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За умовами пункту 5.4 договору за порушення відповідачем грошових зобов'язань (умов та строків розрахунків) останній сплачує на користь позивача крім суми заборгованості та трьох відсотків річних за весь час прострочення - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу та додатково штраф у розмірі 1 % від суми простроченого платежу, а у разі прострочення платежу понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 5 % від суми простроченого платежу.

Перевіривши розрахунок пені, окремо по кожному періоду з урахуванням строків та порядку оплати, встановлених пунктами 2.4, 2.5 договору та враховуючи часткову оплату, вимога в частині стягнення пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 41 093 грн. 89 коп. (період з 09.06.2018 по 30.07.2018).

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням кількості днів прострочення та часткової оплати, вимога в частині стягнення штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 84 160 грн. 08 коп.

Відповідач у письмовому відзиві зазначив про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів узгодження з відповідачем помісячних планових обсягів постачання природного газу. Однак, означене твердження відповідача не приймається судом до уваги, спростовується умовами договору та не може бути підставою для звільнення від відповідальності, оскільки в пункті 1.3 сторони погодили плановий обсяг газу, який позивач зобов'язався передати відповідачу у звітному місяці червні 2018 року - триста тисяч кубічних метрів.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначену позовну вимогу обгрунтованою.

Однак, перевіривши розрахунок позивача, з урахуванням строків оплати, встановлених пунктами 2-4-2.5 договору та здійсненої відповідачем часткової оплати, до стягнення підлягає 3 % річних у розмірі 3 582, 42 грн. (період з 09.06.2018 по 30.07.2018).

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З приводу клопотання позивача щодо повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору суд зазначає наступне:

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки при поданні позову позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом України "Про судовий збір" та в подальшому подано позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд вважає за доцільне повернути приватному акціонерному товариству «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 22 545, 89 грн., (25 500, 10 грн. - 2 954, 21 грн.).

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецгаз" про стягнення 1 192 782, 84 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецгаз" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27, офіс 103-1 , ідентифікаційний код 37243368) на користь приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (01010, м. Київ, вул. Московська, будинок, 32/2, ідентифікаційний код 33152471) 41 093 (сорок одна тисяча дев'яносто три) грн. 89 коп. - пені, 3 582 (три тисячі п'ятсот вісімдесят дві) грн. 42 коп. - 3 % річних, 84 160 (вісімдесят чотири тисячі сто шістдесят) грн. 08 коп. - штрафу та 1 932 (одна тисяча дев'ятсот тридцять дві) грн. 55 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Повернути приватному акціонерному товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (01010, м. Київ, вул. Московська, будинок, 32/2, ідентифікаційний код 33152471) з Державного бюджету України (р/р 3017, Платник: приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ, код 37993783, код банку 899998) судовий збір в розмірі 22 545 (двадцять дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 89 коп., сплачений на підставі платіжного доручення № 25002 від 25.07.2018. Оригінал платіжного доручення № 25002 від 25.07.2018 залишити в матеріалах справи № 910/10036/18.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.10.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк