РІШЕННЯ

04 жовтня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/620/18
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО"

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Чернігівський завод

радіоприладів" вул. Захисників України, буд. 25, м. Чернігів, 14030,

про стягнення 762 408,20 грн

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Публічним акціонерним товариством "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" подано позов до приватного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" про стягнення 762 408,20 грн, з яких 733 953,55 грн заборгованості за активну електроенергію за період травень-червень 2018 року, 26 180, 12 грн пені та 2274,53 грн - трьох відсотків річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії №5, укладеного 23.11.07 між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" та відкритим акціонерним товариством "Чернігівський завод радіоприладів" ЧеЗаРа" з додатками та додатковими угодами до нього.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.18 справа №927/620/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 20.08.18 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

05.09.18 від відповідача по справі поштою надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 30.08.18), відповідно до якого, відповідач заперечив проти позову, посилаючись на наступне. Так, відповідач зазначає, що на виконання Договору №5 про постачання електричної енергії, укладеного 23.11.07, відповідачем було сплачено за використану електричну енергію: - повністю по рахунку №516_05_2018 від 31.05.18 на суму 626 459,71 грн, що підтверджується: платіжним дорученням №238 від 21.06.18 на суму 498 894,98 грн, платіжним дорученням №306 від 27.06.18 на суму 30 900,00 грн; платіжним дорученням №744 від 28.08.18 на суму 96664,73 грн; - частково по рахунку №516_06_2018 від 30.06.18 на суму 637 288,82 грн, що підтверджується: платіжним дорученням №745 від 28.08.18 на суму 189030,13 грн. Отже, вказує відповідач, вимоги щодо стягнення заборгованості згідно рахунку №516_05_2018 від 31.05.18 є безпідставними. Крім того, відповідач посилається на те, що поданий позивачем до суду розрахунок пені та 3% річних складено та посвідчено підписом особи гр. ОСОБА_1, при цьому не надано доказів в підтвердження повноважень останнього на здійснення розрахунку пені та 3% річних. Крім того, вказує у своїх запереченнях відповідач, копії розрахунку пені та 3% річних та доданих до позовної заяви документів засвідчено адвокатом ОСОБА_2, повноваження якого не підтверджені позивачем. У звязку з даними обставинами, відповідач просить зазначені докази не брати до уваги посилаючись на їх невідповідність приписам ст. 76-77, ч.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд залучив відзив разом з доданими до нього доказами до матеріалів справи.

У відповідь на відзив від позивача 05.09.18 до канцелярії суду надійшла відповідь (від 05.09.18 №226). Як зазначає позивач, дійсно, після подачі позову до суду, відповідач частково сплатив заборгованість за активну електричну енергію, а саме: 28.08.18 на суму 96 664,73 грн - за травень 2018 року; 28.08.18 на суму 189 030,13 грн за червень 2018 року. Таким чином, станом на 05.09.18 заборгованість за активну електричну енергію за червень 2018 року складає 448 258,69 грн. Водночас, вказує позивач, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, приписам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п.4.2.1. Договору, відповідач зобов`язаний сплатити 2274,53 грн 3% річних та 26 180,12 грн пені.

По-друге, зазначив позивач, право підпису позову та засвідчення копій доданих до останнього документів адвокатом ОСОБА_2 підтверджується наданою в якості додатку до позовної заяви копії довіреності б/н від 21.12.2017 року на представництво інтересів Публічного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" в суді та, в т.ч., на підписання та завіряння необхідних документів у межах діючої довіреності; та щодо складання та посвідчення розрахунку пені та 3% річних, то останні було виконано працівником Публічного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" та засвідчено уповноваженим на це адвокатом ОСОБА_2

Суд залучив відзив разом з доданими до нього доказами до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго зареєстроване в якості субєкта господарювання 22.05.1995р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості за №1 001479.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Статуту Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії Чернігівобленерго від 18.04.2011р., протокол №7, Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії Чернігівобленерго відповідно до вимог Закону України Про акціонерні товариства.

Приватне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів зареєстроване в якості субєкта господарювання 06.06.1994р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості за №0000485.

Згідно з п. 1.2 р. 1 Статуту Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів Товариства, протокол №07 від 20.04.2018р., рішення про зміну найменування відкритого акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів на публічне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів прийнято загальними зборами акціонерів від 19.06.2012 р. (протокол №1) на виконання вимог Закону України Про акціонерні товариства. Товариство змінило своє найменування з публічного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів на приватне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів згідно з рішенням загальних зборів акціонерів Товариства (протокол №07 від 20.04.2018 року).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 173 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Так, 23 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія Чернігівобленерго в особі директора Чернігівських міських електричних мереж ОСОБА_3 (Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством Чернігівський завод радіоприладів в особі директора Голови правління ОСОБА_4 (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №5 (надалі Договір №5).

За умовами Договору №5 (п. 1), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 42066кВт,49150кВА, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка продажу електричної енергії: встановлюється згідно Додатку № 2/1, 2/2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін до цього Договору.

Згідно з п.2.2. Договору №5, Постачальник зобовязувався, зокрема:

2.2.1. Виконувати умови цього Договору.

2.2.2. Постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару:

в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (Додаток № 5 Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачу);

згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених Додатками 2/1, 2/2 до цього Договору Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін;

із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на рівні дозволеної потужності 41777 кВт, 49150 кВА.

2.2.4.Надавати Споживачу рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни, визначені в Додатку № 3 до цього Договору «Порядок розрахунків».

Відповідно до п.2.3. Договору №5, Споживач зобовязувався, зокрема:

2.3.1.Виконувати умови цього договору;

2.3.2.Дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановки: згідно Додатку № 6 Режим роботи електроустановок споживача;

2.3.3.Оплачувати Постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами Додатку № 3 до цього Договору Порядок розрахунків, Додатку № 4 до цього Договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та діючого законодавства;

2.3.4.Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатком №8 до цього Договору Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії в терміни проведення остаточного розрахунку.

Згідно з п.3.1. Договору, Постачальник має право, зокрема:

3.1.1.Отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим Договором.

3.1.4.Вимагати відшкодування збитків, завданих Постачальнику внаслідок порушення Споживачем умов цього Договору.

Сторонами були погоджені додатки до Договору №5, (п.9.1.) а саме:

№1/1, 1/2 «Однолінійна схема»;

№21,2/2 «Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін»;

№ 3 «Порядок розрахунків за використану електричну енергію»;

№4 «Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії»;

№ 5 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»;

№ 6 «Режим роботи електроустановок»;

№ 7 «Порядок розрахунку втрат»;

№ 8 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії»;

№9 «Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень»;

№11 «Використання електроенергії в електронагрівальних установках»;

№10 «Додаткова угода про резервування обсягу електроичної енергії на покриття аварійної та/або екологічної броні електропостачання», а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності є невідємними частинами цього Договору.

Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох Сторін.

Пунктом 9.4. визначено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до « 31» грудня 2007 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з п. 9.5. Договору №5, договір укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один зберігається у Постачальника, другий у Споживача.

23.11.07 між сторонами підписано Додаток №3 (надалі-Додаток №3) до Договору про постачання електричної енергії №5 від 23.11.07, в якому передбачено порядок розрахунків за використану електричну енергію. Зокрема, відповідно до Додатку №3, Споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 31 числа попереднього місяця по 30 число наступного місяця включно у формі попередньої оплати самостійно за 3 дні до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період. Остаточний розрахунок не пізніше 3-х операційних днів з дня отримання рахунка.

02 листопада 2016 року між Сторонами була укладена Додаткова Угода №17 про внесення змін та доповнень до Договору №5, за умовами якої текст Додатку №3 «Порядок розрахунків за використану електроенергію» до Договору про постачання електричної енергії №5 від 23.11.07 викладено в новій редакції, зокрема:

Публічне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з « 31» числа попереднього місяця по « 30» число наступного місяця включно, плановими платежами, при чому:

-перший плановий платіж, самостійно до 10-го числа поточного календарного місяця у розмірі 40% вартості заявленого обсягу споживання, згідно Договору, з врахуванням сальдо на початок розрахункового періоду;

-другий плановий платіж, самостійно до 20-го числа поточного календарного місяця у розмірі 60% вартості заявленого обсягу споживання, згідно Договору. Остаточний розрахунок не пізніше перших 3-х операційних днів з дня отримання рахунка.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 01 січня 2018 року на період дії договору оренди № 23 від 01 січня 2017 року.

Всі інші умови Договору №5, не змінені в цій Угоді, залишаються чинними і Сторони підтверджують щодо них свої зобовязання.

Ця Угода є невідємною частиною Договору.

Цю угоду складено українською мовою, у двох оригінальних примірниках по одному для кожної Сторони. Угода набирає чинності з 02 листопада 2016 року.

На виконання умов Договору №5, позивач, у період з травня по червень 2018 р. поставив відповідачеві електричну енергію на загальну суму 1263748,53 грн, що підтверджується актами про використану електричну енергію від 31.05.2018р. та від 30.06.2018р. (а.с. 47 48).

На оплату поставленої електричної енергії позивачем були предявлені відповідачеві для оплати рахунки за активну електроенергію (а.с. 49 53): № 516_05-2018 від 31.05.2018р. на суму 626 459,71 грн; № 516_06-2018 від 30.06.2018р. на суму 637 288,82 грн, загалом 1 263 748, 53 грн.

Відповідні рахунки були отримані повноважною особою відповідача 01.06.2018р. та 02.07.2018р., що підтверджується її підписом на останніх (а.с. 50, 53).

Згідно з платіжними дорученнями №238 від 21.06.18 (а.с. 54), №306 від 27.06.18 (а.с.55) Публічне акціонерне товариство Чернігівський завод радіоприладів частково розрахувалось з позивачем за поставлену активну електроенергію за травень 2018 року, сплативши 21.06.18 - 498 894,98 грн, 27.06.18 - 30 900,00 грн, загалом сплачено в розмірі 529 794,98 грн.

Таким чином, станом на 17.08.18 відповідач мав заборгованість по оплаті активної електроенергії за травень червень 2018 р. в сумі 733 953,55 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобовязання шляхом постачання електричної енергії.

Відповідач, в свою чергу, зобовязання щодо оплати поставленої електричної енергії своєчасно не виконував і на момент звернення позивача до суду мав заборгованість в сумі 733 953,55 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

Враховуючи часткову сплату відповідачем після відкриття провадження у справі суми основної заборгованості за поставлену електричну енергію в розмірі 285 694,86 грн, що підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних доручень №744 від 28.08.18 на суму 96 664,73 грн за активну електроенергію за травень 2018 р., №745 від 28.08.18 на суму 189 030,13 грн за активну електроенергію за травень 2018 р., наданою позивачем банківською випискою за 28.08.18 на загальну суму 285 694,86 грн), провадження у справі в частині стягнення 285 694,86 грн підлягає закриттю у цій частині у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, заборгованість відповідача за активну електроенергію, станом на час прийняття рішення, становить 448 258,69 грн.

Враховуючи, що заборгованість відповідача перед позивачем за активну електричну енергію за червень 2018 року в сумі 448 258,69 грн станом на час прийняття рішення не погашена, відповідачем не заперечується, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 448 258,69 грн підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача 26 180,12 грн пені на підставі п. 4.2.1. Договору з яких 12177,22 грн за прострочення оплати згідно з рахунком №516_05_2018 від 31.05.18, а саме: 8169,72 грн. пені за період з 07.06.18 по 20.06.18 розмір заборгованості 626 459,71 грн, 712,96 грн пені за період з 21.06.18 по 26.06.18 розмір заборгованості 127 564,73 грн (21.06.18 сплата заборгованості у розмірі 498 894,98 грн), 1 440,70 грн пені за період з 27.06.18 по 12.07.18 розмір заборгованості 96 664,73 грн (27.06.18 сплата заборгованості у розмірі 30 900,00 грн), 1 853,84 грн пені за період з 13.07.18 по 01.08.18; 14002,9 грн за прострочення оплати згідно з рахунком №516_06_2018 від 30.06.18, а саме: 1780,92 грн. пені за період з 10.07.18 по 12.07.18 розмір заборгованості 637 288,82 грн, за період з 13.07.18 по 01.08.18 розмір заборгованості 637 288,82 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення сплати зобовязання за рахунками №516_05_2018 від 31.05.18 та №516_06_2018 від 30.06.18, позивачем нараховано Приватному акціонерному товариству «Чернігівський завод радіоприладів» три відсотки річних у розмірі 2274,53 грн, з яких 1069,79 грн за прострочення оплати згідно з рахунком №516_05_2018 від 31.05.18, а саме: 720,86 грн. 3% річних за період з 07.06.18 по 20.06.18 розмір заборгованості 626 459,71 грн, 62,91 грн - 3% річних за період з 21.06.18 по 26.06.18 розмір заборгованості 127 564,73 грн (21.06.18 сплата заборгованості у розмірі 498 894,98 грн), 286,02 грн - 3% річних за період з 27.06.18 по 01.08.18 розмір заборгованості 96 664,73 грн (27.06.18 сплата заборгованості у розмірі 30 900,00 грн); 1204,74 грн за прострочення оплати згідно з рахунком №516_06_2018 від 30.06.18, а саме: 1204,74 грн 3% річних за період з 10.07.18 по 01.08.18 розмір заборгованості 637 288,82 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Підстави та умови нарахування пені визначені у відповідному п. 4.2.1 Договору №5, до умов якого, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених в Додатку № 3 Порядок розрахунків до цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем виконання зобовязань по оплаті поставленої активної електричної енергії.

Також судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані пеня та 3 % річних по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення 26 180,12 грн пені та 2274,53 грн 3% річних, та правильність їх розрахунків.

Заперечення відповідача стосовно складання поданих позивачем розрахунку пені та 3% річних гр. ОСОБА_1, що не мав на це повноважень, а також підписання позовної заяви та засвідчення копій доданих до позовної заяви документів адвокатом ОСОБА_2 без належних на це повноважень, судом не приймаються з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, останню підписано адвокатом ОСОБА_2 Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

Так, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 як адвоката до позову додано копію довіреності б/н від 21.12.2017 року, зі змісту якої вбачається обсяг повноважень адвоката, зокрема, наявність у ОСОБА_2 права подавати та підписувати позовні та будь-які інші заяви та клопотання, завіряти своїм підписом копії документів, в тому числі і даної довіреності.

Щодо посилань відповідача на складання розрахунку пені та 3% річних особою, повноваження якої не підтверджено позивачем, суд зазначає, що законодавство не містить обовязкових умов щодо форми та порядку складання розрахунку пені та 3% річних. Крім того, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пред'явлених до стягнення пені та 3% річних, суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим.

Згідно з приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення 448 258,69 грн заборгованості за активну електричну енергію за червень 2018 року, 26 180,12 грн пені та 2274,53 грн 3% річних; в частині стягнення основного боргу у сумі 285 694,86 грн провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч. 1 с. 231 Гоподарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 11 436 грн. 13 коп. покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а частину боргу відповідачем сплачено вже після відкриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. 73-80, 86, 129, 165, п.2 ч.1 ст. 231, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Чернігівський завод радіоприладів (вул. Захисників України, буд. 25, м. Чернігів, 14030, , р/р 377 у філії АТ «Укрексімбанк» м. Чернігів, МФО 353649) на користь Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго (вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000, , поточний рахунок №2791, поточний рахунок із спеціальним режимом використання №2791 в філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) 448 258 грн. 69 коп. заборгованості, 2274 грн. 53 коп. 3% річних з простроченої суми, 26 180 грн. 12 коп. пені та 11 436 грн 13 коп судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.В решті позову в частині стягнення 285 694 грн. 86 коп. провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/