ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/841/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

(Одеський апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 року

по справі №916/841/18

за позовом: Одеської міської ради

до відповідача: Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю Старт-Плюс ЛТД, м.Одеса

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочиннопобудованого приміщення, -

(суддя першої інстанції: Погребна К.Ф., дата та місце прийняття ухвали: 06.08.2018, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 (суддя Погребна К.Ф.) зупинено провадження по справі №916/841/18 за позовом Одеської міської ради до Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Плюс ЛТД» (далі ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД») про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого приміщення до набрання законної сили рішенням суду у справі №815/1753/18.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Одеська міська рада звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Плюс ЛТД» про зупинення провадження у справі №916/841/18 відмовити в повному обсязі та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає ухвалу місцевого господарського суду безпідставною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, з огляду на що вона підлягає скасуванню.

Зокрема, заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не звернув уваги та не надав належної оцінки доводам Одеської міської ради стосовно того, що ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» порушує права Одеської міської ради, як власника вищевказаної земельної ділянки, користуючись останньою без правовстановлюючих документів.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги тільки одну підставу позову Одеської міської ради складання управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16.03.2018 №137/18 та постанови про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності від 28.03.2018 №007/18.

Також Одеська міська рада зазначає, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено, в чому саме полягає обєктивна неможливість розгляду справи №916/841/18 до набрання законної сили рішення по справі №815/1753/18, оскільки господарський суд може самостійно встановити обставини, що полягають в наданні правової оцінки акту від 16.03.2018 №000267, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16.03.2018 №137/18 та постанови про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності від 28.03.2018 №007/18.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі №916/841/18 за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.09.2018 в порядку письмового провадження без виклику сторін.

14.09.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Одеської міської ради, в якому ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» просить продовжити строк на подання на подання відзиву, у звязку із знаходженням представника ОСОБА_1В за кордоном, що підтверджується наданою відповідачем копією наказу від 23.08.2018 року, копіями авіаквитків та талонів реєстрації.

З огляду на зазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне задовольнити клопотання ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу Одеської міської ради та долучити вказаний відзив до матеріалів справи №916/841/18.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеська міська рада звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до ВК ТОВ Старт-Плюс ЛТД про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого приміщення.

04.07.2018 до місцевого господарського суду від ВК ТОВ Старт-Плюс ЛТД надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до моменту вирішення Одеським окружним адміністративним судом взаємоповязаної з нею справи №815/1753/18.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник зазначив, що згідно з позовною заявою та відповіддю на відзив, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на результати позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійсненої 16.03.2018 відносно відповідача ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, якою, нібито, був встановлений факт здійснення відповідачем самочинного будівництва.

Крім того, заявник зазначив, що у якості доказів здійснення відповідачем такого самочинного будівництва позивач додав до позовної заяви саме складені за результатами такої позапланової перевірки акт №000267 від 16.03.2018 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю), протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2018, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів и правил від 16.03.2018 за №137/18, постанова №007/18 від 28.03.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи, що 12.04.2018 відповідач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування вищевказаних припису від 16.03.18 за №137/18 та постанови №007/18 від 28.03.18, ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» просило зупинити провадження по справі №916/841/18 до набрання законної сили рішення суду у справі №815/1753/18.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 (суддя Погребна К.Ф.) зупинено провадження по справі №916/841/18 за позовом Одеської міської ради до ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого приміщення до набрання законної сили рішення суду у справі №815/1753/18.

Суд першої інстанції в ухвалі послався на п.5 ч.1 ст.234 Господарського процесуального кодексу України та зазначив, що, враховуючи результати розгляду справи №815/1753/18 щодо визнання протиправними та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, складеного 16.03.2018 за №137/18 та постанови №007/18 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складеної 28.03.2018, який є підставою позову у даній справі, необхідно зупинити провадження по справі №916/841/18 до набрання законної сили рішенням у справі №815/1753/18.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 не є учасником даної справи, а обєктивне, повне та всебічне встановлення обставин справи, які мають значення і для правильного вирішення даної справи, можливе лише при розгляді та вирішенні справи №815/1753/18, розгляд якої відбувається саме за участю ОСОБА_2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 по справі №916/841/18 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 по справі №916/841/18 скасуванню, з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу ст. 227 Господарського процесуального кодексу України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Як вбачається з тексту позовної заяви, в якості підстави позову позивач зазначив те, що земельна ділянка використовується відповідачем без правовстановлюючих документів, на підтвердження чого надає Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.04.2018 №000003.

При цьому, позивач посилається на порушення відповідачем вимог земельного законодавства, зазначаючи, що останній прибудував до належного йому одноповерхового павільйону-бару приміщення на земельній ділянці, яка йому не виділялася.

Крім того, як на підставу позову Одеська міська рада посилається на Акт №000267 від 16.03.2018, протокол про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.03.2018 №173/18 та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.03.2018, у звязку з чим судова колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з доводами апеляційної скарги в частині прийняття до уваги судом першої інстанції при винесенні ухвали про зупинення провадження у даній справі тільки однієї підстави позову складання ОСОБА_2 архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16.03.2018 №137/18 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.03.208 №007/18.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що обставини, на які посилається суд першої інстанції при зупиненні провадження, як на такі, що унеможливлюють розгляд справи №916/841/18, такими по своїй суті не є, оскільки незалежно від результату розгляду справи №815/1753/18, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Крім того, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що метеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування того, яким чином зумовлюється неможливість розгляду справи №916/841/18 без встановлення обставин по справі №815/1753/18.

З огляду на вищевикладене, а також те, що в якості підстави позову у даній справі визначено користування земельною ділянкою ВК ТОВ «Старт-Плюс ЛТД» без правовстановлюючих документів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку по справі, зупинивши провадження у даній справі №916/841/18 до набрання законної сили рішення по справі №815/1753/18.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 по справі №916/841/18 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з неправильним застосуванням процесуального права, які призвели винесення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а тому вказану ухвалу слід скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Одеський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 по справі №916/841/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 по справі №916/841/18 скасувати.

Справу №916/841/18 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_3