ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1571/18

За позовом: Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (вул.Клушина, 5-А, м.Ізмаїл, Одеська область, 68600, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Некрасова, 121-а, м.Ізмаїл, Одеська область, 68600, ІПН 0)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_2

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - на підставі довіреності № 17 від 09.01.2018 р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Комунальне підприємство (далі-КП) "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-ФОП ОСОБА_1Т.) про стягнення заборгованості у розмірі 11 317 грн. 77 коп., пені у розмірі 5 955 грн. 30 коп., 3% річних у розмірі 163 грн. 16 коп., інфляційних втрат у розмірі 189 грн. 57 коп. , нарахованих за Договором на відпуск теплової енергії в гарячій воді №I-103 від 03.11.2008р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2018р. відкрито провадження у справі №916/1571/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 серпня 2018р. о 14:00 год. Ухвалою суду від 30.08.2018р. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 26.09.2018р. о 12:00 год.

26 вересня 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла від позивача заява про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 11 317 грн. 77 коп. у звязку із його повною сплатою відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями №522 від 25.09.2018р. на суму 6 980 грн. та №521 від 19.09.2018р. на суму 4 343 грн.

Відповідно до ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом розяснено позивачу наслідки відмови від позову в частині позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 11 317 грн. 77 коп., та перевірено повноваження представника КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" щодо відмови від позову.

Крім того, 26.09.2018р. позивач надав до суду заяву про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на підставі ст.123 ГПК України судових витрат у розмірі 60 грн., понесених внаслідок вчинення інших дій, повязаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, а саме: направлення процесуальних документів відповідачу по справі та до суду із використанням послуг поштового звязку. На підтвердження понесених витрат у розмірі 60 грн. позивач надав до матеріалів справи накладні №044 та №303 від 30.07.2018р. з фіскальними чеками від 30.07.2018р.

Представник позивача уточнену позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову у частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 пені у розмірі 5 955 грн. 30 коп., 3% річних у розмірі 163 грн. 16 коп., інфляційних втрат у розмірі 189 грн. 57 коп. , нарахованих за Договором на відпуск теплової енергії в гарячій воді №I-103 від 03.11.2008р.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, але судову кореспонденцію повернуто поштою з позначкою „за закінченням строку зберігання. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як зазначив позивач у справі, 03 листопада 2008р. між КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Абонент) був укладений Договір №1-103 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі-Договір), згідно з п.1.1 якого Постачальник бере на себе зобовязання постачати Абоненту теплову енергію в гарячій воді для теплопостачання наступних обєктів: нежитлових приміщень площею 152,7 м2 розташованих за адресою пр-т Суворова, 25 в м. Ізмаїл. За умовами п. 1.2 Договору Постачальник зобовязується постачати Абоненту теплову енергію в гарячій воді згідно з наданої Абонентом дислокацією за період з 03.11.2008р. по 03.111.2009р. 5,20 Гкал з максимальною загрузкою 0,0026 гкал/час, з яких на теплопостачання 0,0026 Гкал/час.

Відповідно до п.п.7.2,7.3 Договору цей Договір діє протягом року та набуває чинності з дня його підписання сторонами або на протязі 20 днів з дня його отримання Абонентом. Договір вважається пролонгованим на той самий строк, якщо за 30 днів до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

З урахуванням відсутності письмових заяв сторін щодо припинення Договору, позивач зазначає, що станом на даний час Договір №1-103 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 03.11.2008р. є чинним.

Згідно з п. 4.5. Договору Абонент зобов'язаний проводити оплату Постачальнику за поставлену теплову енергію згідно виставленого платіжного документа протягом 20 днів з моменту його отримання. У випадку непогодження з сумою, наведеною в платіжному документі, Абонент зобов'язується, протягом строку оплати, повідомити свої зауваження Постачальнику в письмовому вигляді та підтвердити їх документально.

Позивач зазначив, що у відповідності до п. 23 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р., розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору , на підставі показів вузла обліку , згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі.

Розрахунки вартості теплової енергії проведені на підставі тарифів, встановлених для КП Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1515 від 30.04.2015р. (зокрема, в редакції постанови №151 від 01.02.2017р.) та рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 47 від 19.01.2018р. для групи споживачів інші, у відповідні місяці постачання теплової енергії.

Позивач зазначає, що він належним чином виконував свої зобовязання щодо постачання теплової енергії ФОП ОСОБА_1 та поставив всього за весь період опалювального сезону 2017-2018 років теплову енергію на загальну суму 22 848 грн. 07 коп. Відповідні платіжні документи акти фактури та розрахункові накладні , своєчасно направлялися на адресу відповідача. Але, відповідач, в порушення умов п.4.1 Договору, не виконував свої зобовязання щодо повної та своєчасної сплати за спожиту теплову енергію. Так, з порушенням строку оплати ФОП ОСОБА_1 було оплачено частково заборгованість у сумі 11 530 грн. 30 коп. Відтак, станом на дату подачі позову не оплаченою залишилась вартість спожитої теплової енергії у сумі 11 317 грн. 77 коп., яка була погашена відповідачем у процесі розгляду даної справи.

Позивач зазначив, що згідно ст.277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, споживач зобовязаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за споживчу теплову енергію.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Позивач також зазначив, що відповідно до п.4.5 Договору за несвоєчасну оплату нараховується пеня у розмірі 0,3 % на добу за кожний день прострочення оплати за платіжним документом.

У звязку із не виконанням Абонентом своїх зобовязань щодо своєчасного перерахування коштів у якості оплати за спожиту теплову енергію, на підставі зазначеного пункту Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 5 955 грн. 30 коп. за період з 26.12.2017р. по 27.04.2018р. , яку просить суд стягнути з відповідача.

Також, позивач зазначив, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 163 грн. 16 коп. та інфляційні втрати у сумі 189 грн. 57 коп., які також просить стягнути з відповідача.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Дослідивши матеріали справи, на підставі норм законодавства України, суд дійшов наступних висновків:

Як встановлено судом, 03 листопада 2008р. між КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Абонент) був укладений Договір №1-103 про постачання теплової енергії в гарячій воді, згідно якого Постачальник бере на себе зобовязання постачати Абоненту теплову енергію в гарячій воді для теплопостачання наступних обєктів: нежитлових приміщень площею 152,7 м2, розташованих за адресою: пр-т Суворова, 25 в м. Ізмаїл.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 4.5. Договору Абонент зобов'язаний проводити оплату Постачальнику за поставлену теплову енергію згідно виставленого платіжного документа протягом 20 днів з моменту його отримання. У випадку непогодження з сумою, наведеною в платіжному документі, Абонент зобов'язується, протягом строку оплати, повідомити свої зауваження Постачальнику в письмовому вигляді та підтвердити їх документально.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.04.2015р. за №1515, встановлено КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" тарифи на теплову енергію: для потреб інших споживачів (крім населення) 1 406,51 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 01.02.2017р. за №151 змінено абзац четвертий п. 1 Постанови НКРЕКП від 30.04.2015р. за №1515, та викладено в такій редакції: для потреб інших споживачів (крім населення) 1 524,40 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №47 від 19.01.2018р. встановлено КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" одноставковий тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на рівні: зокрема, для потреб категорії споживачів інші споживачі в розмірі 1786,23 грн./Гкал (без ПДВ) зі структурою, наведеною в додатку 3, за такими складовими:

- виробництво теплової енергії - 1705,45 грн./Гкал (без ПДВ);

- транспортування теплової енергії - 35,86 грн;/Гкал (без ПДВ);

- постачання теплової енергії - 44,92 грн./Гкал (без ПДВ).

За матеріалами справи, позивач належним чином виконував свої зобовязання щодо постачання теплової енергії ФОП ОСОБА_1 та поставив всього за весь період опалювального сезону 2017-2018 років теплову енергію на загальну суму 22 848 грн. 07 коп., що підтверджується наданими до матеріалів справи Актами-фактурами та розрахунковими накладними за листопад 2017р. березень 2018р. Але, відповідач, в порушення умов п.4.1 Договору, не виконав свої зобовязання щодо повної та своєчасної сплати за спожиту теплову енергію. Повністю оплату за спожиту за весь період опалювального сезону 2017-2018 років теплову енергію у загальній сумі 22 848 грн. 07 коп. ФОП ОСОБА_1 було оплачено лише в період розгляду справи, що підтверджується платіжними дорученнями №522 від 25.09.2018р. на суму 6 980 грн. та №521 від 19.09.2018р. на суму 4 343 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання вбачається, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 , визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. П. 40 Правил користування тепловою енергією передбачає, що споживач зобовязаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п.4.5 Договору за несвоєчасну оплату нараховується пеня у розмірі 0,3 % на добу за кожний день прострочення оплати за платіжним документом.

У звязку із невиконанням Абонентом своїх зобовязань щодо своєчасного перерахування коштів у якості оплати за спожиту теплову енергію, на підставі зазначеного пункту Договору, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у сумі 5 955 грн. 30 коп. за період з 26.12.2017р. по 27.04.2018р. , яка підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати за спожиту теплову енергію, позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних у сумі 163 грн. 16 коп. та інфляційні втрати у сумі 189 грн. 57 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позовна заява Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем доказів належного виконання умов Договору до матеріалів справи не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 126,129, 191, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Некрасова, 121-а, м.Ізмаїл, Одеська область, 68600, ІПН 0) на користь Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (вул.Клушина, 5-А, м.Ізмаїл, Одеська область, 68600, ) пеню у розмірі 2 915 грн. 52 коп., інфляційні втрати у розмірі 8 191 грн. 32 коп., 3% річних у розмірі 800 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 грн. 00 коп. та витрати, понесені внаслідок вчинення інших дій, повязаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду у сумі 60 грн. 00 коп.

3. У частині позовних вимог Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення основного боргу у сумі 11 317 грн. 77 коп. провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01 жовтня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога