ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р. Справа №909/253/18

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів: Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

Секретар судового засідання Андреюк Х.В.

розглянувши апеляційні скарги б/н та б/д (за вх.№ 01-05/2370/18 від 06.08.2018р.) Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ, та за вих. №846/11.1-05/14в від 13.08.2018 (за вх.№ 01-05/2477/18 від 17.08.2018р.) Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 (повне рішення складено 18.07.2018)

у справі № 909/253/18 (суддя Ткаченко І.В.)

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ

до відповідача-1: Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

до відповідача-2: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

про внесення змін до договору № 74 від 27.07.2017р. про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста

За участю представників від:

позивача: ОСОБА_3 - адвокат;

відповідача-1: не зявився;

відповідача-2: ОСОБА_4- представник за довіреністю;

Автоматизованою системою документообігу суду справу №909/253/18 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Малех І.Б. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі № 909/253/18.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі № 909/253/18.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 обєднано в одне апеляційне провадження розгляд апеляційних скарг Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі № 909/253/18. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 30.08.2018.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №507 від 28.08.2018 у справі призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у звязку з відпусткою судді члена колегії Малех І.Б.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 28.08.2018 до складу судової колегії замість судді Малех І.Б. введено суддю Гриців В.М.

В судовому засіданні 30.08.2018 оголошено перерву до 27.09.2018.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №678 від 27.09.2018 призначено проведення автоматизованої заміни складу суду у звязку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Гриців В.М.

Замість судді Гриців В.М. введено суддю Кравчук Н.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.09.2018.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі №909/253/18 (суддя Ткаченко І.В.) позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено повністю. Внесено зміни до Договору № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27 липня 2017 р., укладеного між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_2, шляхом викладення пунктів 3.1., 3.2., 3.3. Договору та додатку до договору в запропонованій позивачем редакції. З Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стягнуто по 881 грн. судового збору.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради визначило розмір пайової участі, вказаної в укладеному між сторонами Договорі № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27 липня 2017, виходячи з показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м. обєкта будівництва. Однак, такий порядок розрахунку, як визначено в абзаці 2 ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", слід застосовувати у тому разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Орган місцевого самоврядування, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", вправі визначати порядок розрахунку розміру, однак в жодному випадку не має права змінювати методику розрахунку розміру пайового внеску. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачам ОСОБА_5 кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва та експертну оцінку щодо розгляду кошторисної частини проектної документації, згідно з якими і мав бути розрахований розмір пайової участі.

Враховуючи наведене, та встановивши, що з врахуванням ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розмір пайової участі позивача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста повинен становити 588 185 грн. 50 коп., суд першої інстанції вирішив позов задоволити та внести зміни до Договору № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27 липня 2017 р. ( в частині порядку розрахунку та розміру пайової участі).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі №909/253/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповного встановлення обставин справи.

Обґрунтовуючи подані апеляційні скарги, відповідачі покликаються на те, що відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Розмір пайового внеску, вказаного в укладеному між сторонами Договорі, було розраховано відповідно до Порядку, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 №1231-38, який, відповідно до ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обовязковим до виконання на відповідній території.

Окрім того, апелянти покликаються на те, що під час укладення Договору, ОСОБА_2 не направляв протоколу розбіжностей, відповідно до вимог ст.181 ГПК України, а повернув підписані примірники договору. Відтак, на переконання відповідачів, сторонами було погоджено всі умови Договору і такий є обовязковим до виконання, а підстави для внесення до нього змін відсутні.

22 серпня 2018 року до суду від Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 поступив відзив на апеляційну скаргу, б/н б/д (вх. № суду 0104/4841/18 від 22.08.2018), в якому позивач заперечує проти вимог апеляційної скарги Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі №909/253/18 залишити без змін.

В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що розрахунок розміру пайової участі, вказаний в укладеному між сторонами Договорі, не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки під час укладення Договору про пайову участь, замовником будівництва було подано відповідачам як загальну кошторисну вартість будівництва, так і експертну оцінку ДП «Укрдержбудекспертиза». При цьому, позивач зазначає, що розмір пайового внеску, визначений в укладеному Договорі, перевищує допустимий граничний розмір, визначений ч.6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи наведене, а також те, що після укладення договору його сторона має право на внесення змін у договір, в тому числі і в судовому порядку, позивач вважає, що суд першої інстанції законно вніс зміни в Договір № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27 липня 2017 р., привівши його у відповідність до вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В судове засідання прибули представники позивача та відповідача-2.

Відповідач-1 участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь в судових засіданнях.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-1.

Представники позивача та відповідача-2 в судовому засіданні підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши представників позивача та відповідача-2, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 29 червня 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся із заявою на ім'я заступника міського голови міста Івано-Франківська про укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста на будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення по вул. Короля Данила, 20 у м. Івано-Франківську. До своєї заяви ОСОБА_2 долучив, зокрема, копії зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва та технічного паспорта.

Відповідно до ОСОБА_5 кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва від 14.03.2017, загальна кошторисна вартість зазначеного об'єкта становила 13 999 944 грн.

Така кошторисна вартість об'єкта будівництва була визначена і експертною оцінкою ДП "Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української будівельної експертизи" від 22.05.2017 № 53/09-0268/ЕО-17.

Згідно з даними Технічного паспорта на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок по вул. Короля Данила, 20 у м. Івано-Франківську, загальна площа будинку склала 4 876,7 м. кв.

27 липня 2018 року на виконання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", між ОСОБА_2 (замовник), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради був укладений договір № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору за цим Договором замовник, що здійснює будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Короля Данила, 20, в порядку та на умовах, визначених Договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська.

Відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. Договору величина пайового внеску визначена на підставі нормативів для одиниці створеної потужності (функціональної одиниці виміру) затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у сумі 7 769 грн. 17 коп. (без ПДВ). Замовник сплачує пайову участь у сумі 1 591 801 грн. 93 коп.

Підписаний сторонами Додаток до Договору містить розрахунок розміру пайової участі, що здійснений відповідно до Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 р. № 1231-38.

Так, виходячи із показника опосередкованої вартості спорудження 1 м. кв. об'єкта будівництва в Івано-Франківській обл. (без ПДВ) у розмірі 7 769 грн. 17 коп., враховуючи житлову та нежитлову площу об'єкту будівництва, що є предметом укладеного сторонами Договору, а також відсотки пайової участі - 4 % для житлових та 7 % для нежитлових будівель, загальна сума пайової участі склала 1 591 801 грн. 93 коп.

В березні 2018 року позивач звернувся із заявою на ім'я заступника міського голови Івано-Франківська про внесення змін до договору від 27.07.2017 № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, обґрунтовуючи свої вимоги необхідністю приведення положень цього договору в частині визначення розміру пайової участі вимогам ч. 5 ст. Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначивши такий розмір пайового внеску: 588 185 грн. 50 коп.

26 березня 2018 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало ОСОБА_2 лист про відмову у внесенні змін до укладеного Договору з мотивів відповідності розрахунку розміру пайового внеску вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 р. № 1231-38.

Не погодившись з такою відмовою, ФОП ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про внесення змін до Договору № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27 липня 2017 р. (в частині визначення розміру пайової участі), шляхом викладення пунктів 3.1., 3.2., 3.3. Договору та додатку до договору в запропонованій редакції.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст. 180 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Як визначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (надалі Закон № 3038-VI ), статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Порядок і умови залучення коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська регулює Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 р. № 1231-38 (далі Положення).

Згідно з частинами 5, 6, 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

З наведеного вбачається, що ч.5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає дві методики визначення розміру пайового внеску, а саме визначення розміру з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, а також, у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створення потужності.

Відповідно до п. 6.2. Положення розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та порядок її сплати визначається в залежності від категорії обєктів містобудування та відповідно до типового договору укладеного з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури) та на основі вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування. Вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування не може бути нижчою за загальну кошторисну вартість будівництва обєкту: 7 відсотків вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд; 4 відсотки вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для житлових будинків.

Загальна кошторисна вартість будівництва обєкта, при її наявності повинна мати висновок Державної інвестиційної експертизи.

70% поступлень спрямувати на соціальну інфраструктуру міста та 30% - на інженерно-транспортну інфраструктуру міста.

Відповідно до п.6.4. Положення у випадку будівництва обєкта забудови з житловими та нежитловими приміщеннями, розмір та величина пайової участі має визначатись пропорційно з урахуванням вартості таких приміщень з урахуванням п. 6.2. Положення.

Відповідно до п.2.10. Положення вартість будівництва (реконструкції) обєкта містобудування це величина, яка визначається множенням показника опосередкованої вартості спорудження 1 м.кв. житла/нежитлових будівель та споруд (без урахування ПДВ), що діє на момент складання проекту договору на загальну площу та доведена Мінрегіонбудом, або визначається на основі нормативів для одиниці створеної потужності, затверджених рішенням міської ради.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Загальна кошторисна вартість будівництва (реконструкції) обєкта містобудування величина, визначена згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій та повинна мати висновок ДП «Укрдержбудекспертизи, або його філії».

З укладеного між сторонами Договору, а саме Додатку до нього, вбачається, що розрахунок розміру пайового внеску відповідачем-1 здійснено виходячи з опосередкованої вартості спорудження 1 м.кв. обєкта будівництва в Івано-Франківській області (без ПДВ) у розмірі 7769, 17 грн. та загальний розмір пайового внеску складає 1 591 801,93 грн.

В апеляційних скаргах відповідачі вказують, що розмір пайової участі, вказаної в укладеному між сторонами Договорі, було розраховано відповідно до Порядку, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 №1231-38, який, відповідно до ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обовязковим до виконання на відповідній території.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Отже, орган місцевого самоврядуванням наділений Законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, однак такий розрахунок повинен відповідати вимогам Закону.

При цьому, орган місцевого самоврядування, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", вправі визначати порядок розрахунку розміру, однак в жодному випадку не має права змінювати методику розрахунку розміру пайового внеску (така ж позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №909/239/17).

Окрім того, відповідно до ч.8 ст.11 ГПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Відтак, колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів та вважає помилковим здійснення розрахунку розміру пайової участі замовника будівництва шляхом застосування нормативу для одиниці створення потужності (функціональної одиниці виміру) - 1 м.кв. обєкту в Івано-Франківській області встановленого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у розмірі 7 769,17 грн.(без ПДВ), оскільки останній може бути застосований у розрахунку тільки у випадку, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У даній справі кошторисна вартість будівництва визначена ОСОБА_5 кошторисним розрахунком вартості об'єкта будівництва від 14.03.2017 та експертною оцінкою ДП "Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української будівельної експертизи" ДП «Укрдержбудекспертиза» від 22.05.2017 № 53/09-0268/ЕО-17, та становить 13 999 944 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи наявність оформленої належним чином загальної кошторисної вартості будівництва, необхідно застосовувати основний спосіб розрахунку розміру пайової участі виходячи з загальної кошторисної вартості будівництва, а тому вважає обгрунтованим висновок місцевого господарського суду про визначення розміру пайового внеску у розмірі 588 185, 50 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що визначений у Договорі розмір пайової участі значно перевищує визначений ч.6 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» граничний розмір пайової участі, визначений з врахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.

Частиною 1 ст. 648 ЦК України встановлено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, обовязкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Виходячи з положень ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину має відповідати положенням закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, у зміст договору, крім погоджених сторонами умов, входять і ті положення (умови), які приймаються ними як обовязкові в силу вимог чинного законодавства. Воля і волевиявлення сторін договору формується насамперед під впливом приписів норм права.

Відповідно ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як зазначалось вище, в березні 2018 року позивач звернувся із заявою на ім'я заступника міського голови Івано-Франківська про внесення змін до договору від 27.07.2017 № 74 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, обґрунтовуючи свої вимоги необхідністю приведення положень цього договору в частині визначення розміру пайової участі у відповідність до вимог ч. 5 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначивши такий розмір пайового внеску: 588 185 грн. 50 коп.

Однак, 26 березня 2018 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало ОСОБА_2 лист про відмову у внесенні змін до укладеного Договору.

Зважаючи на те, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо внесення змін до Договору, а встановлений ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, є обовязковим для органу місцевого самоврядування та замовника, як сторін договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову та внесення змін до Договору, в частині визначення розміру пайової участі відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З приводу посилання апелянтів на те, що сторонами було погоджено всі умови Договору і такий є обовязковим до виконання, оскільки ОСОБА_2 не направляв протоколу розбіжностей, відповідно до вимог ст.181 ГПК України, а повернув підписані примірники договору, колегія суддів зазначає, що підписання стороною договору не позбавляє таку права на внесення до договору змін, відповідно до положень ст.651 ЦК України та ст.188 ГК України, зокрема у випадку невідповідності умов договору вимогам Закону.

Окрім того, частиною 3 статті 632 ЦК України встановлено заборону на зміну ціни в договорі лише після його виконання,

З матеріалів справи не вбачається виконання позивачем умов спірного Договору, а в судовому засіданні сторонами підтверджено, що ФОП ОСОБА_2 не сплатив пайового внеску у розмірі, визначеному Договором.

Враховуючи зазначене, висновок місцевого господарського суду про задоволення вимоги позивача колегія суддів апеляційної інстанції вважає підставним, обгрунтованим та правомірним.

При цьому, доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують правомірної позиції суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі №909/253/18 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржників в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 у справі №909/253/18 залишити без змін, апеляційні скарги Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 28.09.2018

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.