РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2018Справа № 910/22971/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон"
до "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
про визнання недійсним рішення
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:
від позивача:Кульчицький Н.Б. - представник за довіреністю; Гелецька Л.П. - адвокат; Дудяк Р.А. - адвокат;
від відповідача:Карнаухова І.М. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЗОН" (надалі - позивач, ТОВ "ОЗОН") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач, ПАТ "Укрзалізниця") про визнання недійсним рішення комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 127 від 21.11.2017, яким визнано чинним акт про порушення № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 і затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) на суму 1 539 048,57 грн. (737406 кВт.год.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2017 комісією у складі трьох представників відповідача у присутності представника позивача було проведено контрольний огляд приладів обліку електричної енергії, що належить позивачеві та за наслідками перевірки складено акт про порушення Правил користування електричною енергією № ЕЕЛ-1-94/29 від 12.09.2017, проте, позивач вважає, що перевірка була проведена з грубим порушенням, а наведений акт не відповідає вимогам п. 6.41 ПКЕЕ.

Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд до завершення судового розгляду заборонити відповідачеві вчиняти дії зі стягнення 1 539 048,57 грн., а також заборонити обмеження та/або припинення електропостачання для ТОВ "ОЗОН".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 16.02.2018.

14.02.2018 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки перевірка, за результатом якої прийняте спірне рішення, була проведена представниками відповідача із повним дотриманням норм чинного законодавства, зокрема передано пломби на експертне дослідження та водночас, звернення позивача із пропозицією укладання угоди про реструктуризацію боргу, а також сплата їм всієї суми заборгованості у добровільному порядку є підтвердженням його згоди із законністю спірного рішення.

16.02.2018 позивачем в судовому засіданні надано заяву, у якій просив суд не розглядати клопотання позивача про забезпечення позову у зв'язку із його неактуальністю, при цьому надавши копії платіжних доручень, що підтверджують сплату позивачем на користь відповідача 1 539 048,56 грн. згідно спірного рішення, а також клопотання про призначення судової трасологічної експертизи, оскільки позивач переконаний, що експертиза вилучених пломб матиме важливе значення для повного та всебічного з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні, що відбулось 16.02.2018 оголошено перерву на 21.02.2018.

21.02.2018 позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що у відповідній графі акту про порушення від 12.09.2017 № ЕЕЛ 01-94/29 не вказано порушень, а лише зазначений пункт 6.40 ПКЕЕ. Також позивач зазначає, що передача пломби на експертне дослідження до Харківського науково-дослідного інституті судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса суперечать п. 3.30 ПКЕЕ, який передбачає проведення експертизи засобів обліку, в яку включається експертиза цілісності пломб, за участі представника споживача. Окрім того позивач вказав на те, що сплата позивачем заборгованості, яка визначена спірним рішенням у розмірі 1 539 048,56 грн., була вимушеним кроком, що зумовлений специфікою виробництва та технологічного процесу ТОВ "ОЗОН" та була умовою відповідача для реструктуризації боргу позивача.

Також 21.02.2018 позивачем надано клопотання про витребування доказів, у якому він просив суд витребувати у відповідача інформацію про обсяги придбаної позивачем електричної енергії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 за договором від 10.09.2007 №1752.

21.02.2018 відповідачем в судовому засіданні надано письмові пояснення, у яких йдеться про відсутність підстав для задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи, у зв'язку із чим відповідач просив відмовити в задоволенні клопотання позивача про призначення судової трасологічної експертизи.

В судовому засіданні, що відбулось 21.02.2018 оголошено перерву на 02.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 у порядку ст. 100 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у справі № 910/22971/17 призначено судову трасологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи до суду після проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової трасологічної експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення).

01.06.2018 позивач надав копію платіжного доручення про оплату експертизи, у свою чергу відповідач надав пояснення щодо надання об'єкту експертного дослідження, призначеного у справі.

16.07.2018 через канцелярію суду надійшло повідомлення від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку трасологічної експертизи № 6423/18-31 від 11.07.2018, у якому йдеться, зокрема про ненадання експерту об'єкту дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.08.2018.

17.08.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а також пояснення щодо розрахунку визначення обсягу та вартості електричної енергії.

У підготовчому судовому засіданні, що відбулось 22.08.2018, позивач надав клопотання, у якому йдеться про те, що він не наполягає на витребуванні доказів, про що було заявлено у клопотанні, що надане позивачем 21.02.2018, у зв'язку із чим в задоволенні вказаного клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

19.09.2018 відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на письмові пояснення та надані матеріали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2018.

У судовому засіданні 19.09.2018, відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЗОН» (Споживач) та Державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» (Постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії № 1752 (далі - Договір), відповідно до предмету якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 400 кВт, а Споживач сплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4.2.3 Договору передбачено, що Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій Споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених методикою.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712, 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначено Законом України "Про електроенергетику".

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням (ст. 2 Закону України "Про електроенергетику").

У статті 3 вказаного нормативно-правового акту вказано, що відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" вбачається, зокрема, що Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин діяли правила користування електричною енергією затверджено Постановою № 28 від 1996 року Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.1996. за № 417/1442 (зі змінами та доповненнями) (надалі - ПКЕЕ).

Пунктом 3.34 ПКЕЕ передбачено, що будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються. Під час проведення вищезазначених робіт розрахунковий облік обсягу електричної енергії здійснюється за тимчасовими схемами, узгодженими з постачальником електричної енергії. У разі неможливості створення тимчасових схем розрахункового обліку розрахунки за електричну енергію, спожиту протягом часу проведення вищезазначених робіт, здійснюються відповідно до порядку, погодженого заінтересованими сторонами. Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31 - 3.32 цих Правил.

Згідно з п. 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний:

1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);

2) оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;

3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої;

4) додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів;

5) забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України;

6) раціонально використовувати електричну енергію, не допускати марнотратного (неефективного) використання електричної енергії;

7) підтримувати параметри якості електричної енергії у своїх мережах відповідно до параметрів, визначених державними стандартами та умовами договору;

8) здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії;

9) забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку;

10) не перешкоджати заміні засобів обліку у разі здійснення такої заміни за рахунок постачальника електричної енергії або електропередавальної організації;

11) забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку;

12) забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до бази даних локального устаткування збору і обробки даних для отримання та передачі інформації про обсяг та параметри потоків електричної енергії та величини споживаної потужності;

13) уживати протиаварійні, протипожежні заходи та заходи щодо безпечної експлуатації електроустановок;

14) забезпечувати безперешкодний доступ до власних електричних установок уповноважених представників відповідних органів виконавчої влади (за їх службовим посвідченням), яким згідно з законодавством України надано відповідні повноваження, а також виконувати їх приписи;

15) забезпечити безперешкодний доступ (за службовим посвідченням) відповідальних представників постачальника електричної енергії та/або відповідальних представників підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору про постачання електричної енергії;

16) узгоджувати з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) зміну категорії надійності електропостачання та розміщення пристроїв автоматичного включення резерву (АВР), застосування схеми автоматичного включення резерву (АВР) та схем автоматичного частотного розвантаження (АЧР);

17) у встановлені договором терміни надавати постачальнику електричної енергії графіки споживання електричної енергії та величини потужності;

18) у разі вибору споживачем тарифу, який передбачає розрахунки за тарифами, диференційованими за періодами часу (у тому числі за годинами доби), застосовувати відповідні засоби диференційного (погодинного) обліку електричної енергії;

19) у разі передачі електричної енергії в електричні мережі інших суб'єктів господарювання забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків;

20) у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією, укласти з останньою договір про спільне використання технологічних електричних мереж та у передбачених цими Правилами випадках договори про технічне забезпечення електропостачання споживача із суб'єктами господарювання та організаціями, електроустановки яких приєднані до цих технологічних електричних мереж;

21) своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

22) забезпечувати виконання встановлених режимів електроспоживання, виконання заданого обсягу обмеження та аварійних відключень, зазначених у договорі про постачання та/або купівлю-продаж електричної енергії;

23) підключати на вимогу електропередавальної організації свої струмоприймачі під дію автоматичного частотного розвантаження (АЧР) та системи автоматичного відключення навантаження (САВН);

24) припиняти передачу або обмежувати обсяг передачі електричної енергії субспоживачу за обґрунтованою вимогою електропередавальної організації;

25) у разі приєднання нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної потужності повідомити про це електропередавальну організацію і постачальника електричної енергії та ініціювати коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нових субспоживачів);

26) забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування;

27) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Так, актом № 2-1-127 про пломбування засобів обліку від 09.06.2015, копія якого міститься в матеріалах справи, підтверджується пломбування в електрощитовій лічильника № 36050744, зокрема зазначено про встановлення пломб № ЛЗ 157044, № ЛЗ 143435, № ЛЗ 143436 та № ЛЗ 157659 та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них покладена на споживача (позивача).

12.09.2017 комісією у складі трьох представників відповідача у присутності представника позивача була проведений контрольний огляд приладів обліку електричної енергії, що належать позивачеві. За наслідками перевірки складено акт про порушення Правил користування електричною енергією № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017, копія якого міститься в матеріалах справи та зі змісту якого вбачається, що позивач порушив п. 6.40 ПКЕЕ, а також наявні пошкодження пломб № ЛЗ 157044 та № ЛЗ 157659. При цьому у вказаному акті значиться про те, що представник позивача від підпису відмовився.

Разом з тим, відповідно до акту № 01-94-ЕЕЛ/29 від 12.09.2017 про пломбування засобів обліку, який складеним комісією відповідача, що здійснювала контрольний огляд приладів обліку та копія якого міститься в матеріалах справ, пломби № ЛЗ 157044, № ЛЗ 143435, № ЛЗ 143436 та № ЛЗ 157659 зняті на експертизу.

Положеннями п. 6.41 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Аналогічні норми містяться й п. 4.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 № 562 (далі - Методика). Методикою встановлена форма та вимоги до акту про порушення ПКЕЕ, види порушень ПКЕЕ та порядок визначення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ.

Згідно п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

За приписами ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість (абз. 5, 8 ст. 26 цього Закону).

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Крадіжку електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» віднесено до правопорушень в сфері електроенергетики.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. Згідно із частиною 2 цієї ж статті до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений в частині 1 цієї статті, не є вичерпним (ч. 2 ст. 236 Господарського кодексу України). Сторони можуть передбачити в договорі також інші оперативно-господарські санкції.

З огляду на наведені положення чинного законодавства, рішення постачальника електричної енергії про порушення ПКЕЕ, яке оформлено протоколом, є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом нормативного характеру.

Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно (п. 1.2 Правил).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Водночас, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права

Відтак, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 29.11.2010 у справі № 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 у справі № 2-24/912-2010, від 16.05.2011 у справі № 2-28/2397-2010 та постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 910/17439/17.

Так, згідно протоколу засідання комісії філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» з розгляду актів про порушення споживачами Правил користування електричною енергією №107 від 26.09.2017 року, комісія, розглянувши матеріали за актом про порушення Правил користування електричною енергією №ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017, заслухавши заперечення представників споживача до складеного акту, вирішила передати пломби на експертне дослідження до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Як вбачається з висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, складеного за результатами експертного трасологічного дослідження № 18480 від 09.11.2017, надана на дослідження пломба «Сармат» № ЛЗ 157659 піддавалась розкриттю з повторним навішуванням, а пломба «Сармат» № ЛЗ 157044 розкриттю з повторним навішуванням не піддавалась.

Відповідно до протоколу засідання комісії № 127 від 21.11.2017 за результатами розгляду матеріалів здійсненої перевірки разом з зазначеним вище висновком експертного дослідження № 18480 від 09.11.2017, комісія філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» з розгляду актів про порушення споживачами ПКЕЕ прийняла рішення, яким вирішено зокрема, акт про порушення № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 вважати чинним та затвердити розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ на суму 1 539 048,57 грн. (737406 кВт год.).

Згідно розрахунку визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, на підставі рішення комісії, яке оформлене протоколом засідання комісії №127 від 21.11.2017 та акта про порушення від 12.09.2017 № ЕЕЛ-01-94/29, відповідач здійснив нарахування вартості недорахованої електричної енергії, що склала 1 539 048,57 грн.

Між тим, в акті про порушення Правил користування електричною енергією № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 відсутній підпис представника позивача та значиться про те, що представник позивача від підпису відмовився. Дану обставину позивач мотивує тим, що після вилучення пломб представники відповідача, всупереч вимогам, не почали складати акт про порушення, а взявши з собою зняті пломби, вирушили до іншого лічильника, розташованого на території TOB «Озон» та при цьому, представник позивача залишився біля відкритої електрощитової, де міститься лічильник №36050744 та протягом 2 годин пломби перебували поза межами візуального контролю і можливості огляду представником позивача, що підтверджується заявою свідка - ОСОБА_7, який працює на посаді енергетика TOB «ОЗОН» та був присутній в якості представника при проведенні контрольного огляду приладів обліку TOB «ОЗОН» , що відбувся 12.09.2017.

При цьому, в пункті 9 акту про порушення Правил користування електричною енергією №ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 не підкреслено відповідного положення, тобто не визначено, що прилад обліку вручений споживачу або вилучений представниками енергопостачальника, замінений при перевірці, опломбований після зняття, укладання у пакет та опломбування пакету пломбою.

Водночас, у вступній частині акту про порушення Правил користування електричною енергією №ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 вказано про те, що позивач порушив п. 6.40 ПКЕЕ, водночас докладно не вказано вид, обставини і суть порушення.

Таким чином, у вказаному акті про порушення Правил користування електричною енергією № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 належним чином не визначені та не встановлені обставини, на підставі яких в подальшому відповідачем було нараховано позивачеві 1 539 048,57 грн. необлікованої електричної енергії.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Разом з тим, позивачем надано висновок експерта №2170, що складений 03.07.2018 за результатом проведення судової трасологічної експертизи за матеріалами господарської справи №910/22971/17, який проведено на замовлення позивача та у якому встановлено, що наявність чи відсутність пломби на ділянці кріплення нижньої правої частини прозорого полімерного захисного екрану до кронштейну не впливає на роботу приладу обліку електричної енергії: лічильника електроенергії типу ACTARIS SL7000 заводський №06 року, що розташований у лівій верхній частині відсіку РПНН комплектної трансформаторної підстанції КТП 400 кВа, яка розташована за адресою вул. Комарнівська, 66 В, м. Городок, Львівська область на території TOB «ОЗОН» на поверхнях корпусу якого та наявних пломбувальних пристроїв відсутні ознаки стороннього втручання.

При цьому, суд приймає до уваги припис ст. 104 ГПК України, за яким висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Водночас, суду не надано доказів на підтвердження факту втручання в роботу приладу обліку лічильника електроенергії №36050744.

Також спірним рішенням комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 127 від 21.11.2017 не зазначено беззаперечних доказів наявного втручання позивача в роботу приладу обліку електролічильника № 36050744.

Крім того, відповідачем не надано суду належних доказів, які підтверджують факт недоврахування електроенергії, кількість спожитої електроенергії позивачем в період, нарахування з 27.04.2017 по 09.10.2017 (збільшення/зменшення), які свідчать про те, що позивачем здійснені дії які призвели до зміни показів приладів обліку.

Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача, сплата останнім заборгованості, яка визначена спірним рішенням у розмірі 1 539 048,56 грн., була вимушеним кроком, що зумовлений специфікою виробництва та технологічного процесу ТОВ "ОЗОН" та була умовою відповідача для реструктуризації боргу позивача.

Таким чином, приймаючи спірне рішення комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 127 від 21.11.2017, відповідачем безпідставно визнано чинним акт про порушення Правил користування електричною енергією №ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 та затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ на суму 1 539 048,57 грн. (737406 кВт.год.), чим порушено права позивача.

За приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки права позивача, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, вимоги позивача про визнання недійсним рішення комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 127 від 21.11.2017 року, яким визнано чинним акт про порушення № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 року і затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією на суму 1 539 048,57 грн. (737406 кВт. год.) є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 52, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон" задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення комісії філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 127 від 21.11.2017 року, яким визнано чинним акт про порушення № № ЕЕЛ-01-94/29 від 12.09.2017 року і затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією на суму 1 539 048, 57 грн (737406 кВт. год).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон" (81523, Львівська область. Городоцький район, с. Галичани, ) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко