РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2018Справа № 910/6898/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС Інвест 2016»
До 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2) Публічного акціонерного товариство «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит»
Проскасування рішення та зобов'язання вчинити дії

Представники учасників судового процесу

від позивача: Кібець С.В. - перст. за дов.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Мірошник С.Б. - перст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС Інвест 2016» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» з вимогами, відповідно до яких просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 982 від 04.04.2018 про скасування результатів електронних торгів, що були проведені 05.03.2018 з продажу лоту № 1, а саме щодо продажу права вимоги за кредитним договором № 61ф/2012/05-2059/2-1 від 26.12.2012 та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС Інвест 2016» договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 61ф/2012/05-2059/2-1 від 26.12.2012.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач заявляє, що на момент прийняття оскаржуваного рішення жодна з підстав, передбачених п. 7.3 Регламенту, на які є посилання в оскаржуваному рішенні, не існувала, а отже, вказане рішення підлягає скасуванню як таке, що є протиправним і яке порушує права позивача.

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що розділом 7 Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 № 388, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.04.2016 за № 606/28736 передбачено право скасування торгів з продажу активів банків, що ліквідуються, а також скасування результатів аукціону.

Зняття лотів з продажу на відкритих торгах (аукціоні), скасування відкритих торгів (аукціонів) може здійснюватися виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду.

Виконавча дирекція має право в будь-який момент, у тому числі, під час проведення відкритих торгів (аукціону), припинити продаж активу (майна) та зняти відповідний лот з продажу на відкритих торгах (аукціоні). У разі прийняття такого рішення уповноважена особа Фонду надає організатору відкритих торгів (аукціону) письмове повідомлення про зняття лоту з продажу і відкриті торги (аукціон) скасовуються.

У разі зміни на будь-якому етапі організації або проведення процедури реалізації активів (майна) до моменту підписання договору купівлі-продажу активу (майна) його суттєвих характеристик, у тому числі погашення позичальником 20 % і більше від заборгованості за кредитним договором, виведення майна із застави банку, реструктуризація кредитної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Фонду, наявність судових рішень та інших факторів, які можуть вплинути на ціну продажу такого активу (майна) або зацікавленість потенційного покупця щодо його придбання, тощо, уповноважена особа Фонду інформує про це Фонд для розгляду питання щодо скасування відповідних відкритих торгів (аукціону). У зв'язку з тим, що виставлений на реалізацію актив ПАТ «Банк національний кредит» за лотом № F33GL9723 не відповідав заявленим параметрам в частині забезпечення за кредитом, з метою проведення перевірки законності операцій щодо виведення майна із забезпечення, та з метою проведення заходів з повернення виведених із забезпечення за даним кредитним договором активів, за підписом уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» Волковим О.Ю. за вих. № 04-08/611, 28.03.2018 було надіслано на ім'я Голови Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів Рекрут С.В. відповідний лист. За результатами розгляду цього листа, у відповідності до п. 7 ч. VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду 24.03.2016 № 388 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про скасування результатів відкритих торгів, що були проведені 05.03.2018, з продажу лоту № 1, зазначеного у п. 1 рішення Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів від 12.01.2018 № 103 «Про затвердження умов продажу активі ПАТ «Банк національний кредит».

Відповідач-1 надав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що на виконання приписів Положення щодо організації продажу, Уповноважена особа звернулася до Фонду гарантування з листом від 28.03.2018 № 04-08/611 з пропозицією розглянути питання щодо наявності підстав для скасування відкритих торгів (аукціону) з продажу даного активу, оскільки уповноваженою особою Фонду було виявлено неправомірну заміну забезпечення за кредитним договором від 26.12.2012 № 61ф/2012/05-2059/2-1. Абз. 2 п.7 Розділу VII Положення щодо організації продажу, визначено, що зняття лотів з продажу на відкритих торгах (аукціоні), скасування відкритих торгів (аукціонів) може здійснюватися виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування. Відповідні положення кореспондуються також з п.7.24 Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються. На підставі листа Уповноваженої особи Фонду від 28.03.2018 № 04-08/611 та ч. 6 ст. 12 Закону рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 04.04.2018 № 982 було скасовано результати відкритих торгів, проведених 05.03.2018, щодо продажу прав вимоги за кредитним договором. На виконання даних приписів уповноважена особа Фонду листом від 05.04.2018 № 06.1-07/682 поінформувала позивача про здійснення повернення перерахованих ТОВ «ФІНАНСІНВЕСТ 2016» (покупцем) грошових коштів в сумі 752 927,47 (сімсот п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот двадцять сім гривень 47 копійок) на поточний рахунок покупця. Отже, обгрунтовуючи протиправність рішення від 04.04.2018 № 982, твердження позивача, що жодна з підстав, передбачених п.7.3 Регламенту не існувала, є помилковими та необгрунтованими. Відповідач вважає, що дане рішення було прийнято із дотриманням всіх вимог Закону, Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, Положення щодо організації продажу, Регламенту ЕТС та в межах ст.19 Конституції України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/6898/18 від 06.06.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС Інвест 2016» залишено без руху.

07.06.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС Інвест 2016» надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 06.06.2018.

Враховуючи те, що суддя Спичак О.М., починаючи з 09.06.2018 по 12.06.2018 перебував на лікарняному, а 13.06.2018 знаходився у відрядженні, то розгляд зазначеної позовної заяви здійснювався після виходу судді на роботу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/6898/18 від 14.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче провадження у справі на 06.07.2018.

06.07.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем було зазначено, що вимоги абзацу 4 п. 7 Розділу 7 VII Положення щодо організації продажу передбачають можливість прийняти рішення про скасування відкритих торгів в тому випадку, якщо зміна суттєвих характеристик лоту відбулася під час організації процедури реалізації активу або під час проведення процедури реалізації активу. В свою чергу припинення обтяження було здійснене 13.11.2014, а факт неукладення договору з майновим поручителем відбувся 30.11.2014. Тобто припинення обтяження відбулося не під час організації процедури реалізації активу або під час проведення процедури реалізації активу, а тому жодним чином не може бути підставою для скасування відкритих торгів в силу положень абз. 4 п. 7 Розділу VII Положення.

У судовому засіданні 06.07.2018 судом повідомлено, що клопотання про закриття провадження у справі відкладено судом до іншого судового засідання.

Судом за результатами проведеного судового засідання постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.07.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

18.07.2018 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній висловив свою правову позицію проте, що ПАТ «Банк національний кредит» звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із клопотанням про скасування прилюдних торгів саме у строки, передбачені зазначеними приписами Положеннями, внаслідок обставин, які виникли у 2014 році, проте стали відомі уповноваженій Фондом особі на здійснення ліквідації лише у березні 2018 року, вже після призначення прилюдних торгів. Також відповідачем-2 зазначено про те, що приписи абзацу 3 п. 7 Розділу 7 даного Положення надають виконавчій дирекції Фонду право у будь-який момент, у тому числі під час проведення відкритих торгів (аукціону) припинити продаж активу (майна) та зняти відповідний лот з продажу на відкритих торгах (аукціону).

23.07.2018 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив про те, що позивачем не було набуто права власності щодо права вимоги за кредитним договором від 26.12.2012 № 61ф/2012/05-2059/Є2-1, відтак твердження про порушення його прав на придбання відповідного лоту є необґрунтованим.

У судовому засіданні 27.07.2018 позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду підготовчого засідання.

У судовому засіданні 27.07.2018 судом постановлено ухвалу про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів у порядку, передбаченому статтею 167 Господарського процесуального кодексу України, а також постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 03.09.2018, які занесено до протоколу судового засідання.

03.09.2018 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 03.09.2018 судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» про закриття провадження по справі.

У підготовчому засіданні, призначеному на 03.09.2018, суд вчинив всі дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Зважаючи на наведене, за результатами підготовчого засідання, призначеного на 03.09.2018, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2018.

04.09.2018 судом в порядку статей 120-121 ГПК України, повідомлено відповідача-1 про призначення розгляду справи по суті на 24.09.2018.

Представник відповідача-1 у судове засідання 24.09.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 24.09.2018 судом розпочато розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 24.09.2018 судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача-2, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до статей 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів у відповідності до статей 217, 218 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача-2 не визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 24.09.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.06.2015 № 358 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 05.06.2015 № 114 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Банк національний кредит», згідно з яким з 08.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк національний кредит».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28 серпня 2015 № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 28 серпня 2015 № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з даним рішенням з 31 серпня 2015 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк національний кредит», визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу строком на 1 рік з 31 серпня 2015 року до 31 серпня 2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 18 серпня 2016 № 1554 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на два роки до 31 серпня 2018 року включно.

Виконуючи повноваження під час здійснення ліквідації банку (ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) були вжиті заходи щодо формування ліквідаційної маси та продажу майна банку.

Після затвердження результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси, Фонд розпочав передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правовими актами Фонду, зокрема, в порядку передбаченому Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду № 388 від 24.03.2016 року (далі Положення).

Пунктом 1 розділу VI Положення передбачено, що на відкритих торгах (аукціонах) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідуються, як права вимоги за кредитними договорами.

Продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах може проводитися в електронній формі, у тому числі через електронну торгову систему (п. 2, розділу VI Положення).

З метою реалізації активів (майна) банку (ПАТ «Банк національний кредит»), було сформовано лот F33GL9723 - права вимоги за Кредитним договором № 61ф/2012-2059/2-1 від 26.12.2012. Забезпечення: майнові права.

05.03.2018 року позивач взяв участь в електронному аукціоні (електронних торгах) № UA-EA-2018-01-16-000336-а з продажу активів (майна), що обліковується на балансі відповідача-2 (лот № F33GL9723). За результатами проведення зазначених торгів, позивача було визнано переможцем, в зв'язку з чим на накопичувальний рахунок відповідача-2 було внесено повну суму вартості лоту у розмірі 752 927,47 грн, що стало підставою для укладення протягом 20 робочих днів з дати завершення торгів, договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулася до Фонду з листом від 28.03.2018 № 04-08/611 з пропозицією розглянути питання щодо наявності підстав для скасування відкритих торгів (аукціону) з продажу проданого активу, оскільки уповноваженою особою Фонду було виявлено неправомірну заміну забезпечення за кредитним договором від 26.12.2012 61ф/2012-2059/2-1.

04.04.2018 виконавча дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 982 «Про скасування результатів відкритих торгів з продажу активів ПАТ «Банк національний кредит», згідно якого, відкриті торги, проведені 05.03.2018, з продажу лоту № 1, зазначеного у пункті 1 рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів від 12.01.2018 № 103 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «Банк національний кредит», були скасовані, з поверненням на користь позивача сплаченої вартості лоту та гарантійного внеску.

Позивач вважає вищезазначене рішення фонду неправомірним оскільки правові відносини, що виникають, чи можуть виникнути між адміністратором, Фондом, банками, операторами, користувачами та учасниками в процесі проведення електронних торгів в електронній торговій системі регулюються Регламентом роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) неплатоспроможних банків (далі Регламент ЕТС).

Згідно з п.7.3 Регламенту ЕТС електронні торги або їх результати можуть бути відмінені (скасовані) банком на будь-якому їх етапі виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду.

Разом з тим, для прийняття Фондом рішення про скасування електронних торгів або їх результатів недостатньо мати право (визначену законом компетенцію), а й ще необхідні підстави (причини), які визначені діючим законодавством.

Так, порядок реалізації майна банку, який перебуває на стадії ліквідації, передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №388 від 24.03.2016.

Проте, ані Регламент ЕТС, ані Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ані Положення № 388 (в редакції, що діяла на момент спірних відносин) не передбачали правових норм, які визначають порядок, строки та підстави для скасування відкритих торгів Фондом після їх проведення.

Як зазначено позивачем, підставою для скасування результатів торгів стало виявлення Фондом фактів, що можуть призвести до подорожчання активу. Проте вимоги абзацу 4 п. 7 Розділу 7 VII Положення щодо організації продажу передбачають можливість прийняти рішення про скасування відкритих торгів в тому випадку, якщо зміна суттєвих характеристик лоту відбулася під час організації процедури реалізації активу або під час проведення процедури реалізації активу. В свою чергу припинення обтяження було здійснене 13.11.2014, а факт неукладення договору з майновим поручителем відбувся 30.11.2014. Тобто припинення обтяження відбулося не під час організації процедури реалізації активу або під час проведення процедури реалізації активу, а тому жодним чином не може бути підставою для скасування відкритих торгів в силу положень абз. 4 п. 7 Розділу VII Положення.

За таких обставин, Фонд та Банк допустили помилки та проявили недбалість відносно лоту, який був запропонований до продажу на електронних торгах, на відповідних умовах та у відповідному складі.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили посилаючись на те, що на виконання приписів Положення щодо організації продажу, Уповноважена особа звернулася до Фонду гарантування з листом від 28.03.2018 № 04-08/611 з пропозицією розглянути питання щодо наявності підстав для скасування відкрити торгів (аукціону) з продажу даного активу, оскільки уповноваженою особою Фонду було виявлено неправомірну заміну забезпечення за кредитним договором від 26.12.2012 № 61ф/2012/05-2059/2-1. Абзацом 2 п.7 Розділу VII Положення щодо організації продажу, визначено, що зняття лотів з продажу на відкритих торгах (аукціоні), скасування відкритих торгів (аукціонів) може здійснюватися виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування. Відповідні положення кореспондуються також з п.7.24 Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються. На підставі листа Уповноваженої особи Фонду від 28.03.2018 № 04-08/611 та ч. 6 ст. 12 Закону рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 04.04.2018 № 982 було скасовано результати відкритих торгів, проведених 05.03.2018, щодо продажу прав вимоги за кредитним договором. На виконання даних приписів уповноважена особа Фонду листом від 05.04.2018 № 06.1-07/682 поінформувала позивача про здійснення повернення перерахованих ТОВ «ФІНАНСІНВЕСТ 2016» (покупцем) грошових коштів в сумі 752 927,47 грн на поточний рахунок покупця. Отже, обґрунтовуючи протиправність рішення від 04.04.2018 № 982, твердження позивача, що жодна з підстав, передбачених п.7.3 Регламенту не існувала, є помилковими та необґрунтованими. Відповідач вважає, що дане рішення було прийнято із дотриманням всіх вимог Закону, Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, Положення щодо організації продаж, Регламенту ЕТС та в межах ст.19 Конституції України.

Відповідач-2 також проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що розділом 7 Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 № 388, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.04.2016 за № 606/28736 передбачено право скасування торгів з продажу активів банків, що ліквідуються, а також скасування результатів аукціону.

Зняття лотів з продажу на відкритих торгах (аукціоні), скасування відкритих торгів (аукціонів) може здійснюватися виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду.

Виконавча дирекція має право в будь-який момент, у тому числі, під час проведення відкритих торгів (аукціону), припинити продаж активу (майна) та зняти відповідний лот з продажу на відкритих торгах (аукціоні). У разі прийняття такого рішення уповноважена особа Фонду надає організатору відкритих торгів (аукціону) письмове повідомлення про зняття лоту з продажу і відкриті торги (аукціон) скасовуються.

У разі зміни на будь-якому етапі організації або проведення процедури реалізації активів (майна) до моменту підписання договору купівлі-продажу активу (майна) його суттєвих характеристик, у тому числі погашення позичальником 20 % і більше від заборгованості за кредитним договором, виведення майна із застави банку, реструктуризація кредитної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Фонду, наявність судових рішень та інших факторів, які можуть вплинути на ціну продажу такого активу (майна) або зацікавленість потенційного покупця щодо його придбання, тощо, уповноважена особа Фонду інформує про це Фонд для розгляду питання щодо скасування відповідних відкритих торгів (аукціону).

У зв'язку з тим, що виставлений на реалізацію актив ПАТ «Банк національний кредит» за лотом № F33GL9723 не відповідав заявленим параметрам в частині забезпечення за кредитом, з метою проведення перевірки законності операцій щодо виведення майна із забезпечення, та з метою проведення заходів з повернення виведених із забезпечення за даним кредитним договором активів, за підписом уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» Волковим О.Ю. за вих. № 04-08/611, 28.03.2018 було надіслано на ім'я Голови Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів Рекрут С.В. відповідний лист. За результатами розгляду цього листа, у відповідності до п. 7 ч. VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду 24.03.2016 № 388 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про скасування результатів відкритих торгів, що були проведені 05.03.2018, з продажу лоту № 1, зазначеного у п. 1 рішення Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів від 12.01.2018 № 103 «Про затвердження умов продажу активі ПАТ «Банк національний кредит».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб, зокрема, на відкритих торгах (аукціоні). Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

За змістом пункту 7 Положення, скасування відкритих торгів (аукціонів) може здійснюватися виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду. У разі зміни на будь-якому етапі організації або проведення процедури реалізації активів (майна) до моменту підписання договору купівлі-продажу активу (майна) його суттєвих характеристик, у тому числі погашення позичальником 20 % і більше від заборгованості за кредитним договором, виведення майна із застави банку, наявність судових рішень та інших факторів, які можуть вплинути на ціну продажу такого активу (майна) або зацікавленість потенційного покупця щодо його придбання, тощо, уповноважена особа Фонду інформує про це Фонд для розгляду питання щодо скасування відповідних відкритих торгів (аукціону).

Згідно з положеннями Регламенту ЕТС, електронні торги, це процес продажу активів (майна) банків, що здійснюється в ЕТС в порядку та на умовах, встановлених цим Регламентом ЕТС, який включає в себе: підготовку проведення електронних торгів; проведення електронного аукціону; визначення переможця аукціону; оформлення результатів його проведення; та безпосередньо укладення договору купівлі-продажу/відступлення права вимоги.

Відповідно до положень Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна неплатоспроможних банків (Регламент ЕТС), в редакції яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, електронні торги або їх результати можуть бути відмінені (скасовані) банком на будь-якому їх етапі виключно на підставі відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду (пукт 7.3).

Таким чином, електронний аукціон, процедура визначення переможця електронних торгів, та оформлення їх результатів, є лише етапами процесу електронних торгів, із проведенням яких, процес продажу активів (майна) не завершується.

Ч. 5, 6 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачають повноваження виконавчої дирекції Фонду на визначення порядку та способу реалізації майна банку, що ліквідується, а також, повноваження на прийняття рішень з питань, що випливають із цього Закону, та мети діяльності Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення відповідача-1 про скасування електронних торгів, було прийнято на етапі проведення електронних торгів, що цілком відповідає приписам Регламенту ЕТС.

Оцінюючи спірне рішення на предмет компетенції органу, який прийняв відповідний акт, слід зазначити, що приписами Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, передбачено можливість прийняття рішень про скасування/визнання такими, що не відбулись, відкритих торгів (аукціону).

Відносно обґрунтованості оскаржуваного рішення, слід визнати, що як вбачається з матеріалів справи, підставою для скасування електронних торгів, послужило те, що виставлений на реалізацію актив ПАТ «Банк національний кредит» за лотом № F33GL9723 не відповідав заявленим параметрам в частині забезпечення за кредитом.

З метою проведення перевірки законності операцій щодо виведення майна із забезпечення, та з метою проведення заходів з повернення виведених із забезпечення за даним кредитним договором активів, за підписом уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» Волковим О.Ю. за вих. № 04-08/611, 28.03.2018 було надіслано на ім'я Голови Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів Рекрут С.В. відповідний лист.

За результатами розгляду цього листа, у відповідності до п. 7 ч. VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду 24.03.2016 № 388 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про скасування результатів відкритих торгів, що були проведені 05.03.2018, з продажу лоту № 1, зазначеного у п. 1 рішення Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів від 12.01.2018 № 103 «Про затвердження умов продажу активі ПАТ «Банк національний кредит».

При цьому посилання позивача на те, що припинення обтяження відбулося не під час організації процедури реалізації активу або під час проведення процедури реалізації активу, а тому жодним чином не може бути підставою для скасування відкритих торгів в силу положень абз. 4 п. 7 Розділу VII Положення, спростовуються наступним.

ПАТ «Банк національний кредит» звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із клопотанням про скасування прилюдних торгів саме у строки, передбачені зазначеними приписами Положення, внаслідок обставин, які виникли у 2014 році, проте стали відомі уповноваженій Фондом особі на здійснення ліквідації лише у березні 2018 року, тобто вже після призначення прилюдних торгів.

З огляду на те, що головним обов'язком уповноваженої особи Фонду є вчинення дій щодо реалізації активів та/або зобов'язань банку за найвищою вартістю, а з урахуванням того що лот № F33GL9723 не відповідав заявленим параметрам в частині забезпечення за кредитом, що безпосередньо вплинуло на склад ліквідаційної маси ПАТ «Банк національний кредит», то в такому випадку суд приходить до висновку, що Фонд діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 904/7747/17.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно ч.1 ст.256 та п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.10.2018

Суддя Спичак О.М.