КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. Справа№ 910/1928/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/3355/18 від 04.06.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018

у справі №910/1928/18 (суддя - Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ"

до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСБП"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні Повірені"

про визнання недійсним торгів та протоколів, складених за результатами їх проведення

за участю представників учасників справи:

від позивача: Михайлова О.С.; ордер серія № 081879 від 18.09.18

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Шкурко Ю.М.; довіреність № 37 від 10.09.18

від відповідача-3: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Синерджи Інвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСБП" про скасування аукціону, визнання недійсними результатів аукціону, протоколів електронних торгів.

Позов обґрунтований порушенням порядку проведення аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017 з реалізації активів АТ "КБ "Експобанк" - нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. вул. Дмитрівська, 18/24. За доводами позивача, в порушення Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016, на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено не повну інформацію про лот, що створило умови для введення позивача в оману щодо такого майна та участі в цих торгах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 до часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні Повірені".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 (повний текст складено 02.05.2018) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі про відмову в задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що невідповідність даних щодо об'єкту продажу, про яку зазначає позивач у позовній заяві (п.п. 13, 16 Положення), в паспорті відкритих торгів (аукціону) з реалізації активу за лотом № Q82257b16126, не породжувало для позивача ніяких правових наслідків, зокрема, обов`язку приймати участь в аукціоні з продажу майна. При цьому, за висновками місцевого господарського суду, позивачем не було зазначено в чому саме відбулось порушення його прав, жодний наведений аргумент позивача не підкріплено належними та допустимими доказами. Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки не забезпечує ефективне поновлення нібито порушених прав позивача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ", 21.05.2018 подав апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/3355/18 від 04.06.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі №910/1928/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є таким, що прийнято при неповному з'ясуванні усіх обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, апелянт вказує на те, що місцевим господарським судом не було застосовано норми матеріального права, зокрема, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом», за змістом якої відповідач-1 повинен у характеристиках майна надати план приміщення, інформації щодо кількості кімнат, їх площ, матеріали стін, інформацію про підсобні приміщення та споруди. Також позивач посилається на те, що відповідач-1 навмисно розмістив на своєму сайті недостовірну інформацію про об'єкт продажу, що є обманом в контексті приписів ст. 230 ЦК України. За доводами апелянта, також має місце наявність помилки щодо вчинення правочину відповідно ст. 229 ЦК України. Крім того, позивач вважає, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, зокрема, в частині неправомірності висновків про невірно обраний позивачем спосіб захисту.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018 апеляційна скарга ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

На підставі Ухвали Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 апеляційна скарга ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" залишена без руху.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 за апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.1/3355/18 від 04.06.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі №910/1928/18 відкрито апеляційне провадження. В порядку підготовки справи до розгляду відповідачам та третій особі був наданий строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень тощо.

12.07.2018 до Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 - без змін.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи. Відповідач-2 зазначає, що оголошення про продаж активів (майна), за змістом ч. 1 ст. 2 Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, є стислою інформацією про майно та містить дані з публічного паспорту активу (майна), паспорту відкритих торгів (аукціону). Більш детальну інформацією про об'єкт продажу потенційний покупець може отримати, здійснивши передпродажну перевірку, що позивачем не було зроблено. Щодо посилань апелянта на припис ст. ст. 229, 230 ЦК України, відповідач-2 зазначає, що до даних спірних правовідносин названі норми цивільного закону не можуть бути застосовані, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами не укладався.

12.07.2018 до Київського апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 - без змін.

Узагальнені доводи даного відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що було прийнято на підставі вірного застосування норм матеріального і процесуального права. Зокрема, відповідач-1 вказує на те, що приписи Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в силу п. 8 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на банки, щодо яких розпочата процедура виведення з ринку. За доводами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач не був позбавлений права перевірити об'єкт у відкритих реєстрах нерухомого майна, або звернутись до банку про надання додаткової інформації. Також, відповідач-1 вважає безпідставним посилання апелянта на практику про визнання правочинів недійсними та приписи ст. ст. 229, 230 ЦК України, оскільки між сторонами не було укладено жодного правочину.

Відповідач-3 та третя особа не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2018 справу призначено до розгляду на 05.09.2018.

В судовому засіданні 05.09.2018 в порядку ст. 216 ГПК України розгляд справи відкладено на 19.09.2018.

Представники відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи в судове засідання 19.09.2018 не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштової кореспонденції третій особі, розписка представника відповідача-1 в попередньому судовому засіданні та виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень «Укрпошти».

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача-1, відповідача-3 та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні 19.09.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 19.09.2018 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) було прийнято рішення від 26.01.2015 № 15 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Експобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

У подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду № 3507 від 14.08.2017 (а.с. 111-112 том І) були затверджені умови продажу майна ПАТ "КБ "Експобанк", зокрема, нежитлових приміщень 1-2 поверхів, загальною площею 1070,6 м. кв., за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24. Організатором відкритих торгів (аукціону) щодо продажу зазначеного майна, визначено третю особу - ТОВ "ОСБП".

Так, на офіційному веб-сайті Фонду (http://torgi,fg.gov.ua/catalog/nerukhom-st/nezhitlova/116839/?lang=ua) було розміщено інформацію щодо проведення аукціону продажу вказаного нерухомого майна, паспорт відкритих торгів (аукціону) та публічний паспорт активу. Об'єкту продажу було присвоєно номер лоту Q82257b16126. Аналогічна інформація була розміщена також на офіційному веб-сайті Prozorro (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2017-10-18-000142-b).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що торги з продажу вказаного нерухомого майна були проведені декілька разів, а саме: перші відкриті торги (аукціон) - 14.09.2017; другі відкриті торги (аукціон) - 28.09.2017; треті відкриті торги (аукціон) - 12.10.2017; четверті відкриті торги (аукціон) - 27.10.2017. Участь у вказаних торгах брали - ТОВ "Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні повірені" (третя особа) та ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" (позивач).

27.10.2017 за результатами електронних торгів був сформований спірний протокол № UA-EA-2017-10-18-000142-b (а.с. 84-86 том І), згідно з яким переможцем аукціону, що відбувся 27.10.2017, визнано ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ". Даний протокол був підписаний 06.11.2017 та 07.11.2017 директором ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" (учасник та переможець аукціону), директором ТОВ "ІТ Контракт" (оператор, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію) та уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "КБ "Експобанк" відповідно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2017 оператором електронних торгів був сформований протокол № UA-EA-2017-10-18-000142-b (а.с. 83 том І), яким електронні торги від 27.10.2017 визнані такими, що не відбулися, оскільки позивач - переможець торгів відмовився від укладення договору купівлі-продажу майна.

Предметом розгляду у даній справі є вимога ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" про визнання недійсними протоколів електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017 та № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 як такі, що не відповідають чинному Положенню щодо організації продажу активів (майна) банків, які ліквідуються, а тому, на переконання позивача, даний аукціон має бути скасованим.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Згідно з п.п. 2, 4, 9 ч. 1 ст. 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 50 Закону визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл. Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом гарантування. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб'єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом гарантування. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб'єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону Фонд гарантування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Згідно із ч. 6 ст. 51 Закону майно (активи) банку або кількох банків може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури визначається Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 388 від 24.03.2016 (далі - Положення), згідно абз. 1 п. 1 розділу V якого протягом п'яти робочих днів після прийняття рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення.

Згідно п. 1 розділу ІІ Положення публічний паспорт активу (майна) - сукупність інформації щодо активів (майна) банку, що ліквідується, яка оприлюднюється з метою залучення якомога більшої кількості потенційних покупців з урахуванням вимог Закону України «Про банк і банківську діяльність» та Закону України «Про захист персональних даних».

Паспорт відкритих торгів (аукціону) - сукупність інформації щодо проведення відкритих торгів (аукціонів), їх умов, організатора відкритих торгів (аукціонів) тощо.

Протягом п'яти робочих днів після оприлюднення банком, що ліквідується, на своєму веб-сайті і Фондом на своєму офіційному веб-сайті публічних паспортів активів (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціонів) Фонд розміщує оголошення щодо продажу активів (майна) в друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду (абз. 2 п. 1 розділу V Положення).

Пунктом 5 розділу V Положення визначено, що оголошення, яке розміщується на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду, має містити: назву, опис, затверджену початкову ціну активу (майна) та іншу інформацію про такий актив (майно); місце проведення продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі; час та місце особистого ознайомлення з активом (майном); місцезнаходження, номер телефону, час роботи відповідальної особи банку за продаж активу (майна) або організації роздрібної торгівлі.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з оголошенням про аукціон об'єктом продажу є "нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24". Аналогічний об'єкт міститься й у паспорті активу, що розміщений на сайті Фонду. Однак, згідно з паспортом відкритих торгів (аукціону), що розміщений на сайті Фонду, об'єктом продажу є "Нежитлові приміщення 1-2 поверхів розважального призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24".

Саме наведені невідповідності у вищенаведеній інформації про об'єкт продажу, за доводами позивача, стали підставою для введення усіх учасників торгів в оману щодо предмету виставленого на продаж нерухомого майна.

Проте, колегія суддів вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для визнання протоколів електронних торгів недійсними, виходячи із наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, реалізація активів ПАТ "КБ "Експобанк", а саме лоту № Q82257b16126 (нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1 070,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24), здійснювалось через торгову систему "Prozzoro. Продажі", яка є електронною, самостійною, автоматизованою та функціонує відповідно до Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, які ліквідуються (надалі - Регламент ЕТС). Даний Регламент ЕТС визначений в додатку № 1 до договору про взаємодію щодо реалізації пілотного проекту з організації продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації, укладеного 01.09.2016 р. між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Громадською організацією "Трансперенсі Інтернешнл Україна" (розміщений на офіційному веб-сайті https://ti-ukraine.org/projects/innovatsiini-proekty/prozorro-prodazhi/).

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що за своєю правовою природою вказаний регламент є публічним договором приєднання, а відтак, позивач, реєструючись для участі в електронних торгах, надав свою згоду та погодився з умовами даного публічного договору (Регламенту ЕТС).

Згідно п. 1 розділу ІІ Положення оголошення щодо продажу активів (майна) - стисла інформація, що містить дані з публічного паспорта активу (майна), паспорта відкритих торгів (аукціону) та посилання на ці документи, розміщена у друкованих засобах масової інформації, з посиланням на інформацію на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, що ліквідується.

При цьому, п. 2 розділу V Положення передбачено, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення банківської таємниці та конфіденційної інформації.

Після цього, банк забезпечує доступ до кімнати даних (місця розкриття інформації про актив банку) у робочий час упродовж робочого тижня, та можливість ознайомлення з активом (ми) (майном) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) та надає проект договору купівлі-продажу активів (майна), а до електронної форми документів, на спеціальному захищеному веб-сайті - доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово до дати проведення відкритих торгів (аукціону), на яких планується продати такий актив (майно).

З наявного в матеріалах паспорту відкритих торгів (аукціону) з продажу майна АТ «КБ «Експобанк», належним чином завірену копію якого представлено позивачем, вбачається, що він містить порядок ознайомлення з майном та контактну особу банку з цих питань.

Натомість, позивач, унормованим чинним законодавством правом на огляд та ознайомлення з представленим на аукціон об'єктом нерухомості, не скористався, до банку з відповідним проханням не звертався. Даного факту ТОВ "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" в суді апеляційної інстанції не спростовано.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що неточність інформації в протоколі відкритих торгів не впливає на порядок проведення аукціону та не може свідчити про незаконність проведення такого аукціону. До того ж, позивач на сайті Фонду мав можливість ознайомитись не лише з паспортом відкритих торгів, а із публічним паспортом активу, зі змісту якого вбачається, що за видом нерухомості вищенаведене нежитлове приміщення значиться як офісне приміщення, більш того мав можливість особисто ознайомитися з активом (майном) (а.с. 60 том І).

У відповідності до наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей, які в силу приписів ч. 1 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є відкритою та загальнодоступною інформацією, міститься запис: "Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; Об'єкт нерухомого майна: нежилі приміщення; Опис об'єкта: загальна площа (кв.м): 1070.6, Опис: І поверх: приміщення № І площею - 4,7 кв.м., приміщення № Іа площею - 7,4 кв.м.; Всього по І поверху - 12,1 кв.м. II поверх: приміщення № 6 площею 1039,7 кв.м., приміщення № І площею - 18,8 кв.м. Всього по поверху II - 1058,5 кв.м.; Адреса: м. Київ, вулиця Дмитрівська (Шевченківський р-н), будинок 18/24".

Тобто майно, посилання на яке міститься в оголошенні про проведення аукціону, відповідає зареєстрованому в реєстрі об'єкту нерухомості (тотожна площа, поверхи розміщення, адреса), а відтак, доводи позивача про те, що виставлене на продаж майно не існує як об'єкт нерухомості вірно були відхилені місцевим господарським судом як необґрунтовані.

Твердження апелянта про те, що наявна в паспорті активу інформація про об'єкт не дає можливості достовірно ідентифікувати його як тотожний зареєстрованому в реєстрі об'єкту - «нежитлове приміщення загальною площею 1079,60 кв.м», є необґрунтовані та відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки у такому випадку позивач не був позбавлений права звернутися до банку щодо ознайомлення з предметом аукціону. При цьому, оголошення щодо продажу активів (майна) в силу приписів Положення є стислою інформацією, сформованою на підставі коротких відомостей паспорту аукціону та активу (майна). Доказів які б свідчили про перевірку позивачем інформації про об'єкт в державному реєстрі до проведення спірного аукціону апелянтом не надано.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невірне сприйняття інформації про об'єкт продажу на аукціоні, а також бездіяльність в частині перевірки у законний спосіб цього об'єкта нерухомості потенційним покупцем - юридичною особою, підприємницька діяльність якої заснована, зокрема, на принципі власного ризику господарської діяльності, не може бути підставою для визнання спірних протоколів недійсними.

Посилання позивача на те, що місцевим господарським судом не було встановлено наявності документів, які підтверджують розважальне призначення об'єкту не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки предметом продажу було майно - нежитлові приміщення офісного призначення, що вірно було встановлено місцевим господарським судом. Твердження про неповне з'ясування судом першої інстанції суттєвих обставин справи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даного спору, а тому апеляційна скарга в цій частині відхиляється.

Доводи апелянта про порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема, щодо незастосування приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказаний нормативно-правовий акт, в силу приписів ч. 8 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.

Посилання апелянта на те, що його було введено в оману, що є підставою, відповідно вимог ст. 230 ЦК України, визнання аукціону недійсним судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки позивачем, в порядку ст. ст. 13, 74 ГПК України, не було доведено належними і допустимими доказами наявності умислу в діях відповідачів у розміщенні недостовірної інформації, а описка в одному з документів щодо призначення майна, спростовувалась іншою, відкритою для учасників аукціону, інформацією про об'єкт продажу.

Посилання апелянта на приписи ст. 229 ЦК України не можуть бути прийняті до уваги в суді апеляційної інстанції, оскільки обставинами вчинення позивачем дій, що спрямовані на настання цивільних правовідносин під впливом помилки не були підставою позову й не розглядалися судом першої інстанції. А тому, в силу приписів ч. 5 ст. 269 ГПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави виходу за межі позовних вимог, що розглядались місцевим господарським судом.

З урахуванням наведеного, Київський апеляційний господарський суд вважає, що позивач, всупереч вимог ст. ст. 74, 77, 79 ГПК України, не довів наявність з боку відповідачів порушень Положення № 388 від 24.03.2016 щодо організації продажу нерухомого майна ПАТ "КБ "Експобанк" на відкритих торгах, які відбулись 27.10.2017 (лот № Q82257b16126). Відтак, підстави для визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017, складеного за результатами проведення аукціону з реалізації активів ПАТ "КБ "Експобанк", а саме - лоту № Q82257b16126 (нежитлові приміщення 1-2 поверхів загальною площею 1 070,6 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24) відсутні.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 (про визнання торгів такими, що не відбулися) судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дана вимога не є належним способом захисту тих прав позивача, на порушення яких він посилається, оскільки не відновить порушеного, за доводами апелянта, права на отримання повної і достовірної інформацію про об'єкт продажу. Апеляційна скарга в частині порушення місцевим господарським судом норм процесуального закону не підтверджено матеріалами справи.

Водночас, апеляційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до п. 4 розділу VII Положення у разі якщо відкриті торги (аукціон) відбулися, Фонд отримує від організатора торгів протокол відкритих торгів (аукціону) із зазначенням ціни продажу лота. Банк укладає договір купівлі-продажу активу (майна) не раніше трьох робочих днів та не пізніше 20 робочих днів з дати завершення відкритих торгів (аукціону) з можливістю продовження такого строку за рішенням Фонду, у разі отримання Фондом обґрунтованого подання від банку (загальний строк не може перевищувати 42 робочих дні), забезпечує проведення розрахунків відповідно до нього та протягом наступного робочого дня після дня проведення розрахунків інформує про завершення розрахунків уповноважений структурний підрозділ Фонду.

В абз. 2 п. 10 розділу VII Положення визначено, що у разі якщо переможець відкритих торгів (аукціону) відмовляється від підписання протоколу відкритих торгів (аукціону), укладання договору купівлі-продажу активів (майна), розрахунків або придбання активів (майна), уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку протягом 10 робочих днів з дати прийняття банком рішення про неповернення такому переможцю гарантійного внеску забезпечує повторне подання до Фонду пропозиції щодо продажу відповідних активів (майна).

При формуванні пропозиції щодо реалізації активів (майна) та/або проекту рішення Фонду про затвердження умов продажу активів (майна) для активів (майна), які раніше виставлялись для продажу на відкритих торгах (аукціоні(ах)) окремим лотом/у складі лоту або пулу, і такі відкриті торги (аукціон(и)) не відбулися, їх нова ціна реалізації при продажу окремим лотом/у складі лоту/або пулу може визначатись нижче їх оціночної вартості, але не нижче ціни реалізації на останніх відкритих торгах (аукціоні), зниженої на 10 відсотків (п. 11 розділу VII Положення).

Таким чином, виходячи із аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що у випадку відмови переможця торгів укласти договорів купівлі-продажу у встановлений Положенням строк такі торги визнаються такими, що не відбулися та призначається повторний аукціон з продажу цього майна.

Приймаючи до уваги те, що протокол електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 про визнання торгів такими, що не відбулися складений з підстав відмови позивача в укладенні договору купівлі-продажу та оплати усієї вартості майна, судова колегія дійшла висновку, що оспорюваний протокол був прийнятий у відповідності до приписів п. п. 10, 11 розділу VII Положення, а відтак підстави для його визнання недійсним відсутні.

Місцевим господарським судом щодо вимоги про скасування аукціону підставно зазначено, що вона не відповідає встановленого способу захисту, оскільки результат аукціону фіксується протоколом електронних торгів та може бути оспорений в судовому порядку.

До того ж, у відповідності до приписів абз. 3, 4 п. 7 розділу VII Положення до повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб віднесено вирішення питання про скасування торгів. Доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1928/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1928/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1928/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/1928/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 24.09.2018