ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.2018 м. Ужгород Справа № 907/434/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Квасок», с. Поляна Свалявського району до фізичної особи - підприємця Сипень Віта Габорівна, м. Мукачево про стягнення суми 172483,00грн. безпідставно отриманих коштів

За участю представників:

від позивача - Митровка Я.В., адвокат

від відповідача - не з'явився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 172483,00грн. безпідставно отриманих коштів, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 11, 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено дату підготовчого засідання на 25.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.07.2018 підготовче засідання та розгляд заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову було відкладено на 14.08.2018.

Ухвалою суду від 14.08.2018 підготовче засідання було відкладено на 29.08.2018 для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.08.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовуються безпідставністю набутих на поточний рахунок ФОП Сипень В.Г. грошових коштів в розмірі 172 483, 00 грн., перерахованих із поточного рахунку спільної діяльності ТОВ «Квасок» та ДП «Сонячне Закарпаття», що підтверджується Платіжним дорученням № 788 від 15 серпня 2016 р., Платіжним дорученням № 814 від 19 серпня 2016 р., Платіжним дорученням № 835 від 25 серпня 2016 р., Платіжним дорученням № 854 від 31 серпня 2016 р., оскільки жодного договору між ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) та ФОП Сипень Вітою Габорівною на момент перерахування коштів не було укладено та не існувало інших зобов'язальних відносин. До того ж ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) не отримувало від ФОП Сипень Віти Габорівни жодних товарів, робіт чи послуг.

Представник позивача у ході судового розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Ухвали суду про прийняття справи до свого провадження та призначення підготовчого засідання у справі, а також про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, а саме: АДРЕСА_1

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали, вбачається, що даний лист суду було повернуто поштою у зв'язку з закінченням терміну його зберігання на відділенні.

Пунктами 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення його до суду з поміткою "повернуто за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з вищенаведеними ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач відзиву по суті заявлених позовних вимог суду та позивачу не подав, свого повноважного представника у судове засідання не направив.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 24.09.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2001 року між Акціонерним товариством закритого типу «Торговий дім Україна-Тюмень» та Дочірнім підприємством «Санаторій «Сонячне Закарпаття» було укладено Договір про спільну діяльність № 2108076/2001-124 (далі - договір про спільну діяльність).

18 липня 2007 року Акціонерне товариство закритого типу «Торговий дім Україна-Тюмень» вийшло із спільної діяльності, а замість нього учасником спільної діяльності стало Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАСОК», що підтверджується договором приєднання до договору про спільну діяльність від 18 липня 2007 року.

15 березня 2010 року між сторонами договору про спільну діяльність було укладено додаткову угоду та продовжено строк його дії до 15 березня 2019 року.

За змістом умов розділу І договору про спільну діяльність сторони за даним договором зобов'язуються шляхом об'єднання майна та зусиль, спільно діяти в сфері виробництва, розливу і реалізації мінеральної води, та інших видів діяльності з метою отримання прибутку.

Таким чином між ТОВ «КВАСОК» та ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» здійснюється спільна діяльність у формі простого товариства. Така спільна діяльність взята на облік у Державній податковій інспекції у Свалявському районі Закарпатської області 25 березня 2001 року з приводу чого видано Свідоцтво за № 10523056, присвоєно ідентифікаційний код 248696418.

Розділом 6 «Ведення спільних справ» договору спільної діяльності визначено порядок ведення спільних справ учасниками простого товариства. На підставі цих умов договору діє директор спільної діяльності. Згідно з п. 8.1 договору спільної діяльності визначено, що реалізація продукції виготовленої в рамках спільної діяльності за даним договором здійснюється виключно стороної-1 (тобто ТОВ «КВАСОК»), в порядку визначеному комітетом спільної діяльності. Тобто продукція, створена в результаті спільної діяльності (мінеральна вода у пляшках) належить до спільної часткової власності учасників простого товариства, а функції по реалізації виготовленої внаслідок здійснення спільної діяльності мінеральної води у пляшках покладено на позивача.

У межах здійснення вищезазначеної спільної діяльності різноманітним контрагентам (покупцям) поставлялась вироблена та розлита у пляшки мінеральна вода, кошти від продажу якої згідно п. 6.5 договору спільної діяльності підлягають зарахуванню на поточний рахунок для спільної діяльності, відкритий учасником ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття», зокрема п/р № 9400 простого товариства (СД-цех по розливу мінеральної води), відкритий у банку АКІБ «УкрСибБанк», МФО 351005.

В період з 15 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року із поточного рахунку спільної діяльності ТОВ «Квасок» та ДП «Сонячне Закарпаття» на поточний рахунок Фізичної особи-підприємця Сипень Віти Габорівни було перераховано грошові кошти в розмірі 172 483, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 788 від 15 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 814 від 19 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 835 від 25 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 854 від 31 серпня 2016 р., (копії платіжних доручень в матеріалах справи).

Однак, між ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) та ФОП Сипень Вітою Габорівною на момент перерахування коштів не було укладено жодного договору та не існувало інших зобов'язальних відносин. До того ж ТОВ «Квасок» (спільна діяльність) не отримувало від ФОП Сипень Віти Габорівни жодних товарів, робіт чи послуг.

За доводами позивача, кошти перераховані на рахунок ФОП Сипень Віти Габорівни є майном набутим без достатньої правової підстави.

З метою безпосереднього позасудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією від 13.03.2018 р. про наявність в нього заборгованості, що підтверджується квитанцією від 15 березня 2018 року. Відправлена позивачем претензія залишилася без відповіді і виконання, в зв'язку з чим обґрунтовані вимоги позивача щодо повернення безпідставно отриманих коштів задоволені не були (розрахунок сум, що стягується в матеріалах справи).

Спір у справі стосується наявності правових підстав для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

В даному випадку, правовою природою спірного договору сторонами було визначено правовідносини спільної діяльності на основі об'єднання вкладів без створення юридичної особи, які підлягають правовому регулюванню, зокрема, за приписами Глави 77 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Згідно із ст. 1132 Цивільного кодексу України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Положеннями ч. 1 ст. 1133 Цивільного кодексу України встановлено, що вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1135 ЦК України під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства.

За змістом наведених положень чинного законодавства вбачається, що створення спільної діяльності обумовлюється фактом об'єднання її учасниками своїх вкладів для її провадження.

Із наявних в матеріалах справи документів, зокрема договору банківського рахунку № 2000894 від 30.09.2008, вбачається, що поточний рахунок № 9400 у банку АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 відкритий директором спільної діяльності СД АТЗТ «Торговий Дім Україна Тюмень» ДП «Санаторій Сонячне Закарпаття» ОСОБА_3 (прим, пізніше АТЗТ «Торговий Дім Україна Тюмень» була замінена на ТОВ «КВАСОК», а директор ОСОБА_3 на ОСОБА_4).

Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затверджена Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 р. регулює окремо порядок відкриття рахунків для юридичних осіб, а окремо у п. 4.1 особливості відкриття рахунків для забезпечення спільної діяльності без створення юридичної особи.

Спільна діяльність без створення юридичної особи не передбачає присвоєння їй окремого ідентифікаційного коду. В той же час код є одним із обов'язкових реквізитів платіжного документа. Тому може використовуватись код одного з учасників спільної діяльності. Але це не змінює правового статусу самого рахунку. У той же час відповідно до п. 8.1 договору про спільну діяльність відповідальним учасником спільної діяльності за виконання договорів у межах спільної діяльності є учасник спільної діяльності ТОВ «КВАСОК».

Тобто наявність ідентифікаційного коду Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» на платіжних дорученнях обумовлено не тим, що кошти перераховувались із його рахунку, а пов'язано з особливостями відкриття рахунку у банку для спільної діяльності без створення юридичної особи.

Тобто поточний рахунок відкритий саме для забезпечення спільної діяльності, а не для обслуговування діяльності Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття».

Це додатково підтверджується й самим Дочірнім підприємством «Санаторій «Сонячне Закарпаття», яке на відповідний запит позивача повідомляє, що поточний рахунок № 9400 у банку АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 не є поточним рахунком Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» та не використовується ним як юридичною особою у своїй діяльності.

Відтак, перерахунок коштів позивачем на рахунок відповідача відбувався у межах режиму виконання договору про спільну діяльність. Утім, позивачем як учасником договору про спільну діяльність належними та допустимими доказами доведено, що перерахування коштів на рахунок відповідача відбулось за відсутності будь-яких зобов'язальних правовідносин між сторонами.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вказані кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки між сторонами відсутні зобов'язання щодо надання/поставки та оплати товарів, робі, послуг за платіжними дорученнями № 788 від 15 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 814 від 19 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 835 від 25 серпня 2016 р., платіжним дорученням № 854 від 31 серпня 2016 р., що підтверджено поясненнями позивача, підтверджується наявними у справі матеріалами та не заперечено відповідачем.

Доказів укладення в установленому порядку між сторонами договору надання транспортних послуг суду не надано.

Доказів повернення відповідачем одержаних сум суду не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню 172483,00грн. безпідставно набутих коштів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Сипень Віти Габорівни (АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Квасок» (89313, с. Поляна Свалявського району, вул. Борканюка, 13, ідент.код 32520357) суму 172483,00грн. (сто сімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят три грн. 00 коп.) безпідставно отриманих коштів, а також суму 2587, 27грн. (Дві тисячі п'ятсот вісімдесят сім грн. 27 коп.) судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 08.10.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі