УХВАЛА

м. Київ

28.09.2018Справа № 910/12848/18

Суддя Сівакова В.В. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

26.09.2018 до Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» із заявою про забезпечення позову (до подачі позову) шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 7.1566 га, кадастровий номер :22:001:0123, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця.

Заява мотивована наступним.

21.02.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім» укладено кредитний договір № 70/К-07, забезпечений іпотекою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екстрім» згідно з іпотечним договором від 21.02.2007 № 152-Д.

Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 7,1566 га, кадастровий номер :22:001:0123, що розташована в с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська обл.

12.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та Акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (Банк), укладено договір про передачу активів від ТОВ «Укрпромбанк», за яким передано Банку права за кредитним договором № 70/К-07.

02.10.2014 між Банком та ТОВ «Екстрім» укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого ТОВ «Екстрім» в добровільному порядку передало у власність Банку земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий номер :22:001:0123, що розташована в с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська обл. (земельна ділянка) в рахунок погашення кредитного договору № 70/К-07. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 7201292 від 02.10.2014 про право власності Банку на земельну ділянку.

Отже, з 02.10.2014 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є законним власником земельної ділянки.

Наразі між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «НВС-Трейдінг» існує спір щодо права власності на земельну ділянку. Так, у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 909/32/17 за позовом ТОВ «НВС-Трейдінг» до ТОВ «Екстрім» та ПАТ «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «Новекс Дім» про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014.

06.11.2017 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/39100/17 накладено арешт на земельну ділянку площею 7,1566 га що розташована з адресою: с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки: :22:001:0123, яка знаходилась на той момент у власності TOB «Екстрім», .

Запис про зазначене вище обтяження (арешт на земельну ділянку) був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.07.2018 державним реєстратором Соколянським Дмитром Вікторовичем (Комунальне підприємство «Благоустрій Шевченківського району») на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 41902433 від 04.07.2018.

15.08.2018 представником позивача було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 134498014. З цієї довідки представник Банку дізнався, що 07.08.2018 до цього реєстру внесено запис про право власності № 27380314, відповідно до якого власником земельної ділянки стало Товариство з обмеженою відповідальністю «НВС-Трейдінг», підставою виникнення права власності є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що не відбулись, серія та номер: 493 від 07.08.2018, видане приватним нотаріусом Фріс П.Л.

На офіційному сайті Державного підприємства «Сетам» розміщено протокол проведення електронних торгів № 318273, згідно з яким продавцем цієї земельної ділянки є Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, реєстраційний номер лота 262419, дата та час проведення торгів з 9 до 18 год. 23.02.2018.

Станом на 23.02.2018 (коли проводились електронні торги) не існувало судового рішення, яке вступило в законну силу, яким було визнано недійсним договір від 02.10.2014 про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого у ПАТ «Дельт Банк» виникло право власності на земельну ділянку.

Боржником у виконавчому провадженні, в якому була реалізована земельна ділянка, було ТОВ «Екстрім». Жодної інформації про зазначене виконавче провадження та призначені електронні торги з реалізації земельної ділянки - у ПАТ «Дельта Банк» не було.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 137908219 від 17.09.2018 власником земельної ділянки на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю «НВС-Трейдінг».

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» має намір оскаржити проведення торгів з тієї підстави, що власником земельної ділянки є саме ПАТ «Дельта Банк» та визнати недійсним правочин укладений за результатами проведення електронних торгів від 23.02.2018 існує необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі про визнання недійсним правочину з передачі у власність ТОВ «НВС-Трейдінг» зазначеної земельної ділянки, оскільки у разі можливого подальшого відчуження земельної ділянки право власності Банку не буде поновлено.

На думку позивача, існує висока ймовірність відчуження ТОВ «НВС-Трейдінг» зазначеної земельної ділянки, враховуючи оформлення цим підприємством права власності на земельну ділянку у той час (23.02.2018 та 07.08.2018) коли був дійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, на підставі якого позивач набув право власності на земельну ділянку.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як зазначає заявник та із наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2017 (справа № 761/39100/17) накладено арешт на земельну ділянку площею 7,1566 га, що розташована за адресою: с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області кадастровий номер земельної ділянки :22:001:0123.

Таким чином, вже має місце існування арешту земельної ділянки, а доказів втрати сили відповідними заходами наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформація не містить.

З огляду на викладене, суд не вбачає існування доцільності та необхідності у вжитті арешту земельної ділянки, адже за встановлених обставин заявником не доведено в чому полягає ймовірність неможливості виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття.

Отже, заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 28.09.2018. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова