ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/4210/16
Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський вітамінний завод»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лабораторія «Невід»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1
проприпинення порушення прав інтелектуальної власності
за участю представників :
сторін, третьої особи:не зявились
До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лабораторія «Невід» (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі третя особа) про:
- зобовязання відповідача припинити порушення прав інтелектуальної власності позивача на знаки для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016 шляхом припинення використання всіма доступними способами (експорт, імпорт, зберігання, пропонування до продажу, продаж, реалізацію, рекламування) товарів із нанесеними на них (упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, повязану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет), марковані позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016;
- зобовязання відповідача вилучити з цивільного обороту контрафактну продукцію дієтичні добавки, марковані позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016;
- зобовязання відповідача знищити за власний рахунок контрафактну продукцію дієтичні добавки, марковані позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016 (вимоги в редакції позовної заяви від 02.03.2017 вих. № 17/426 з виправленою помилкою в найменування відповідача).
За наслідками розгляду позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» господарським судом Київської області прийнято рішення від 21.08.2018, яким позов задоволено частково. Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лабораторія «Невід» припинити порушення прав інтелектуальної власності позивача на знаки для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016 шляхом припинення використання всіма доступними способами (експорт, імпорт, зберігання, пропонування до продажу, продаж, реалізацію, рекламування) товарів із нанесеними на них (упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, повязану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет), маркованих позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016. Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лабораторія «Невід» вилучити з цивільного обороту товари - дієтичні добавки, марковані позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016. Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лабораторія «Невід» знищити за власний рахунок упаковки товарів - дієтичних добавок, маркованих позначеннями «АБВіт», схожими до ступеню змішування із зареєстрованими знаками для товарів і послуг «АЕвіт» за свідоцтвами України на знак № 101616 від 12.01.2009 та № 213064 від 10.06.2016. В решті позову відмовлено.
Відповідно до приписів ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).
Частиною 4 ст. 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони та третя особа в судове засідання не зявились, письмових пояснень чи заперечень на подану заяву не надіслали, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу їх місцезнаходження, належним чином завірених копій ухвал рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.
Враховуючи, що згідно з ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви, а явка учасників справи не визнавалась обовязковою, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності представників учасників справи.
Розглянувши вищезазначену заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши додані до заяви матеріали в сукупності з матеріалами справи, та враховуючи, що питання про розподіл судових витрат не вирішено з огляду на заяву про подання додаткових доказів на підтвердження судових витрат, зроблену представником позивача до закінчення судових дебатів, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов'язані із залученням експертів та проведенням експертизи; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат за проведення маркетингового (соціологічного) дослідження, судом враховано те, що вказане дослідження було проведено на замовлення позивача за клопотанням експерта, якому було доручено проведення судової експертизи, призначеної судом в даній справі.
Натомість відповідач не скористатися своїм правом надати відповідне соціологічне дослідження, замовивши його в спеціалізованій установі за його вибором, експертного дослідження та висновку експерта, з врахуванням, зокрема, вартості проведення таких соціологічних та експертних досліджень. Відтак, розмір зазначених витрат позивача є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Вказані витрати здійснені позивачем за відсутністю реальних дій відповідача щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи. Доказів протилежного суду не подано.
Враховуючи вищезазначені обставини справи, та з огляду на неподання відповідачем обґрунтованих письмових заперечень щодо розміру понесених позивачем судових витрат та доцільності їх понесення, суд вважає, що вищезазначені витрати є обґрунтованими.
З огляду на викладене, суд задовольняє заяву Приватного акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 911/4210/16.
Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 221, 232-233, 236-238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 911/4210/16 задовольнити.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Дане додаткове рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.
Дата складання та підписання повного тексту додаткового рішення 28.09.2018
Суддя Ю.В. Подоляк