ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/3200/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участю секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ",

представник - адвокат Воробйов А.В. (угода про надання правової допомоги №3/2018 від 29.08.2018)

боржник - Публічне акціонерне товариство "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море",

кредитор - Національний банк України,

представник - Пелепецький В.Д. (довіреність №18-0014/45017 від 17.08.2018)

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк",

представник - адвокат Митюк С.П. (довіреність №230318/2 від 23.03.2018)

розпорядник майна - арбітражний керуючий Каленіченко Сергій Григорович

розглянув касаційну скаргу Національного банку України

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

від 14.05.2018

у складі колегії суддів: Аленін О.Ю. (головуючий), Богатир К.В., Філінюк І.Г.

та на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 07.02.2018

у складі судді Грабован Л.І.

у справі № 916/3200/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ"

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море "

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 05.06.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Одеського апеляційного господарського суду, Національний банк України звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 у справі №916/3200/17 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3200/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2018.

3. У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3200/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018.

4. Ухвалою від 06.07.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №916/3200/17 за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018, призначив розгляд касаційної скарги Національного банку України на 04.09.2018 о 09 год. 45 хв.

5. Ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" подав відзив на касаційну скаргу.

6. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування статей 11, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), статей 73, 74, 76-80 ГПК України в редакції з 15.12.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та прийняте ним рішення

7. 21.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" (далі - ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ", ініціюючий кредитор) звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою та доповненнями до неї про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" (далі - ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море") за загальною процедурою, передбаченою Законом про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011.

7.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2017 заяву прийнято до розгляду у підготовчому судовому засіданні 09.01.2018, яке неодноразово відкладалося місцевим господарським судом.

7.2. Під час розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у підготовчому судовому засіданні 07.02.2018, суд першої інстанції встановив таке:

- рішенням Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 у справі №916/2724/16 стягнено з ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" на користь ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" грошові кошті на суму 1 600 000 грн. та витрати зі сплати судового збору на суму 24 000 грн. Рішення набрало законної сили 17.02.2017.

- 11.04.2017 постановою Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №53750929 відкрито виконавче провадження з виконання наказу у справі №916/2724/16 від 17.02.2017;

- постановою Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №53750929 від 17.08.2017 передано виконавчий документ, а саме наказ у справі №916/2724/16 від 17.02.2017 на виконання Першому Приморському ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- постановою Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №53750929 від 12.10.2017 прийнято виконавче провадження №53750929 з примусового виконання наказу у справі №916/2724/16 від 17.02.2017;

- у листі Головного територіального управління юстиції в Одеській області №11407 від 08.12.2017 зазначено, що грошові кошти з ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" не стягнено, заборгованість відповідно до виконавчого документа складає 1 624 000 грн.

- станом на 21.12.2017 (дата звернення кредитора із заявою про порушення справи про банкрутство) сума у триста мінімальних розмірів заробітної плати, яка станом на 01.01.2017 визначена в розмірі 3 200 грн. відповідно до статті 8 Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, склала 960 000 грн.;

- суд встановив наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, передбачених статтями 10, 16, 19, 22 Закону про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введення процедури розпорядження майном та призначення розпорядника майна;

- 04.01.2018 арбітражним керуючим Калініченком С.Г. до Господарського суду Одеської області надано заяву про участь у справі про банкрутство, розглянувши яку суд призначив Калініченка С.Г. виконувати обов'язки розпорядника майна боржника.

7.3. Ухвалою від 07.02.2018 Господарський суд Одеської області відкрив провадження у справі про банкрутство ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море", визнав грошові вимоги ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" до боржника на суму 1 624 000 грн. та ухвалив:

- ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію);

- ввести процедуру розпорядження майном боржника ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" (65012, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59; ) строком на 115 календарних днів до 04.06.2018;

- призначити розпорядником майна боржника ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" арбітражного керуючого Калініченка С.Г.;

- визначити грошову винагороду розпоряднику майна арбітражному керуючому Калініченку С.Г. у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" за рахунок кредитора ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ";

- заборонити власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмет застави;

- оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника;

- визначив дати та порядок подання та забезпечення вимог до боржника у даній справі.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування його рішення

8. Постановою від 14.05.2018 Одеський апеляційний господарський суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 у справі №916/3200/17 залишив без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

8.1. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована таким:

- звертаючись до суду першої інстанції із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ініціюючий кредитор обґрунтовував безспірність своїх грошових вимог рішенням Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 у справі №916/2724/16, за яким з боржника на його користь стягнено 1 600 000 грн. основного боргу та судові витрати на суму 24 000 грн., постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2017, постановою про передачу виконавчого провадження від 17.08.2017, постановою про прийняття виконавчого провадження від 12.10.2017, довідкою від 18.12.2017 про те, що безспірні вимоги ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" до боржника складають більш ніж 300 мінімальних заробітних плат та довідкою від 18.12.2017 про відсутність укладених між ініціюючим кредитором та боржником договорів застави (іпотеки), а також листом Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області №11407 від 08.12.2017, в якому зазначено про те, що станом на надання відповіді грошові кошти з ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море" не стягнено, а заборгованість згідно з виконавчим документом складає 1 624 000 грн.;

- безспірні вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" до боржника, які не виконуються після встановленого для їх погашення строку, складають 1 600 000 грн., що перевищує 300 мінімальних розмірів заробітної плати на момент подання заяви;

- судом встановлено перебування виконавчого документа на виконанні в органах державної виконавчої служби більше трьох місяців та зазначив про те, що немає необхідності для порушення справи про банкрутство перевіряти повноту дій судового виконавця при здійсненні виконавчого провадження для звернення ініціюючого кредитора про порушення справи про банкрутство. Належними і допустимими доказами на підтвердження вжиття заходів щодо примусового стягнення в порядку виконавчого провадження у даній справі є постанова про відкриття виконавчого провадження та встановлення судом факту невиконання боржником рішень суду протягом трьох місяців після порушення виконавчого провадження;

- апеляційний суд аргументував, що дослідження неплатоспроможності боржника не вирішується судом за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, а є предметом дослідження підсумкового засідання суду, в якому виноситься ухвала про санацію боржника чи постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, або ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство;

- Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не зобов'язує заявника при поданні заяви про порушення справи про банкрутство доводити факт неплатоспроможності, а зобов'язує лише подати певні документи, які можуть тією чи іншою мірою свідчити про неоплатність грошових вимог ініціюючого кредитора у визначений законодавцем строк;

- апеляційний суд прийняв до уваги, що 09.01.2018 боржником було надано до Господарського суду Одеської області відзив на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, в якому зазначено, що боржник повністю визнає подану заяву, однак, через скрутне фінансове становище та відсутність вільних грошових коштів не може виконати перед ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" свої грошові зобов'язання. Також, до зазначеного відзиву боржником додано фінансові звіти боржника за 2014-2016 роки, довідку АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо залишку коштів на рахунках, обороти рахунку за жовтень 2017 року, перелік майна боржника станом на 31.12.2017, перелік майна, що перебуває у заставі або є обмеженим ву інший спосіб, перелік кредиторів станом на 31.12.2017 та перелік дебіторської заборгованості станом на 31.10.2017;

- суд зазначив про те, що Законом про банкрутство не передбачено обов'язку суду першої інстанції щодо витребування матеріалів виконавчого провадження та перевірки повноти дій судового виконавця як передумови для порушення процедури банкрутства;

- Закон про банкрутство не передбачає також обов'язку суду першої інстанції при відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора здійснювати перевірку розміру щомісячного доходу боржника, який може бути направлений на погашення вимог ініціюючого кредитора;

- суд відхилив посилання скаржника на те, що заява ініціюючого кредитора підлягала поверненню заявнику, оскільки рішення, яке стало підставою для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, оскаржено до суду апеляційної інстанції та ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 зупинено його виконання, оскільки постановою апеляційного суду від 31.01.2018 рішення суду першої інстанції від 31.01.2017 у справі №916/2724/16 залишено без змін, а до моменту зупинення його виконання ухвалою суду від 26.12.2017 вже минуло три місяці як таке рішення виконувалось органами державної виконавчої служби.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (кредитора у справі - Національного банку України)

9. Скаржник доводив, що судами проігноровано вимоги статей 11, 16 Закону про банкрутство, статей 73, 74, 76-80 ГПК України. При цьому, скаржник зазначив, що господарський суд у підготовчому засіданні повинен перевіряти не лише формальні підстави для порушення провадження у справі про банкрутство, але й вжиття заходів щодо примусового стягнення заборгованості в порядку виконавчого провадження. Також, скаржник зазначив, що для прийняття господарським судом рішення про порушення справи про банкрутство ключовими обставинами є саме встановлення наявності неплатоспроможності або її суттєвої загрози, що, в свою чергу, не було перевірено та встановлено господарським судом.

Доводи інших учасників справи

10. У відзиві ініціюючого кредитора - ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" на касаційну НБУ зазначено, що матеріали справи містять достатній обсяг документів, які підтверджують неоплатність боржника за зобов'язаннями перед ініціюючим кредитором та його неплатоспроможність в цілому. При цьому, у відзиві зазначено, що всупереч твердженню НБУ, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не встановлено обов'язку суду при прийнятті рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника за заявою кредитора встановлювати розмір щомісячного доходу боржника від його діяльності, не передбачено обов'язку суду витребувати матеріали виконавчого провадження та не передбачено обов'язку суду досліджувати повноту дій державного виконавця в ході здійснення виконавчого провадження, а перелік підстав, за яких суд повертає надану кредитором заяву, є вичерпним відповідно до статті 15 Закону про банкрутство.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

11. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом

Частина 1 статті 11 - заява про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити:

- найменування господарського суду, до якого подається заява;

- ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

- ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

- виклад обставин, що є підставою для звернення до суду;

- перелік документів, що додаються до заяви.

Частина 2 статті 11 - до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

- докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

- довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

- докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

- рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

- відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

- докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Частина 6 статті 11 - заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Частина 1 статті 16 - перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 2 статті 16 - у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Частина 3 статті 16 - якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження. У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

Частина 6 статті 16 - за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про:

- відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

- відмову у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Частина 7 статті 16 - суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо:

- заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

- вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

- відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону;

- за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

12. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 73 - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частини 1, 4 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Частина 1 статті 77 - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 78 - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частини 1, 2 статті 79 - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частина 1 статті 80 - учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про застосування судами положень статей 11, 16 Закону про банкрутство, статей 73, 74, 76-80 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

14. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заява про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі. Крім того, в зазначеній статті Закону містяться вимоги до такої заяви та документи, які повинні бути додані до неї окремо для вимог ініціюючого кредитора та окремо для боржника, який порушує власне банкрутство. Зокрема, при поданні заяви ініціюючим кредитором належить надати докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, постанову державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора, докази того, що виконавче провадження здійснювалось понад три місяці органом державної виконавчої служби, а також, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави). Також, частинами 3, 7 статті 16 цього Закону передбачено особливості розгляду вимог ініціюючого кредитора у підготовчому судовому засіданні та виключний перелік підстав, за яких може бути відмовлено ініціюючому кредитору в порушення процедури банкрутства щодо боржника.

Як встановлено апеляційним судом, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ" додано в обґрунтування безспірності його вимог рішення Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 у справі №916/2724/16, яке набрало законної сили, за яким з боржника на користь ініціюючого кредитора стягнено грошові кошти в розмірі 1 600 000 грн., що перевищує 300 розмірів мінімальної заробітної плати, яка на момент звернення із заявою становила 960 000 грн., та постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2017 з доказами її перебування на виконанні до моменту звернення про порушення справи про банкрутство (21.12.2017), довідку про те, що вимоги ініціюючого кредитора не забезпечені заставою майна боржника. Зазначеним доказам судами першої та апеляційної інстанцій було надано оцінку, як належним та достатнім для порушення процедури банкрутства.

Верховний Суд погоджується з висновками судів про те, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено обов'язку суду щодо перевірки матеріалів виконавчого провадження на етапі порушення провадження у справі про банкрутство, а тому відмова місцевого суду у витребуванні матеріалів виконавчого провадження є правильною. Доводи про зупинення виконання рішення ухвалою суду від 26.12.2017, не спростовують правильності висновків судів про перебування на виконанні зазначеного рішення суду більше трьох місяців за період з порушення виконавчого провадження постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2017 до моменту його зупинення 26.12.2017 та не спростовують правильності здійснення процедури виконавчого провадження, оскільки постановою апеляційного суду від 31.01.2018 рішення суду першої інстанції від 31.01.2017 у справі №916/2724/16 залишено без змін.

Виходячи з фактичних обставин, встановлених судами, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з правильністю висновків судів щодо застосування частини 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також не вбачає порушень судами приписів статей 73, 74, 76-80 ГПК України на предмет дослідження та оцінки зазначених доказів у справі.

15. Аналіз положень частин 1-3 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дозволяє зробити висновок про те, що законодавцем передбачено порядок та обсяг дій, які необхідно вчинити суду першої інстанції у підготовчому засіданні за заявою ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (суд повинен перевірити обґрунтованість вимог заявника, з'ясувати наявність підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, розглянути подані документи, заслухати пояснення сторін, оцінити обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішити інші питання, пов'язані з розглядом справи, перевірити обґрунтованість вимог кредитора, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження), які відрізняються від обсягу дослідження доказів при порушенні провадження самим боржником щодо себе.

Як вбачається зі змісту ухвали від 07.02.2018, Господарський суд Одеської області дослідив наявні в матеріалах справи докази, дотримався процедури, визначеної статтею 16 Закону про банкрутство та встановив наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, передбачених статтями 10, 16, 19, 22 цього Закону, для ініціюючого кредитора, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном та призначив розпорядника майна. З огляду на встановлене, касаційний суд не вбачає підстав для скасування прийнятих судами рішень про порушення процедури банкрутства ПАТ "Туристично-Виробнича фірма "Чорне море".

Також, касаційний суд вважає правильними висновки апеляційного суду щодо застосування положень статей 16, 27 Закону про банкрутство про те, що питання встановлення стану неплатоспроможності боржника у справах про банкрутство, порушених за загальною процедурою, яка має місце в даному випадку, вирішується судами не за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, а за наслідками підсумкового засідання суду, в якому виноситься ухвала про санацію боржника, постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство за наслідком відновлення платоспроможності боржника.

16. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

17. Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов'язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судами першої та апеляційної інстанцій обов'язку щодо обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

18. Доводи скаржника, зазначені в пункті 9 мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками пунктів 14-17 мотивувальної частини даної постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду з підстав, зазначених в пунктах 14-17 мотивувальної частини даної постанови.

В. Судові витрати

20. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 у справі №916/3200/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк