РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2018Справа № 910/6774/18
За позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙРОН ГРАНД"

про стягнення 59 190,16 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

Від позивача не з'явились

Від відповідача Білоніг І.В.

В судовому засіданні 04.10.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙРОН ГРАНД" про стягнення 59 190,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе за договором № АР052 від 07.05.2018 зобов'язання по поставці всього асортименту товару, в зв'язку з чим позивач просить повернути частину суми попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 59 190,16 грн. у судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.06.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.06.2018 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 04.06.2018 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 відкрито провадження у справі №910/6774/18, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.08.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що товар був поставлений та прийнятий позивачем у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною. А претензії щодо якості та кількості поставленого товару не надходили від позивача у встановленому договором порядку та строки.

Ухвалою суду від 07.08.2018 ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/6774/18 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Судове засідання призначено на 24.09.2018.

27.08.2018 від позивача через канцелярію суду надійшли заперечення на відзив, в яких позивач підтримує позовні вимоги та зазначає, що відповідачем був поставлений не весь оплачений товар, що підтверджується відсутністю підпису водія на ТТН та підпису представника позивача на видатковій накладній.

В судовому засіданні 24.09.2018 представник відповідача надав суду для огляду оригінал видаткової накладної № РН-100501 від 10.05.2018 та товарно-транспортної накладної від 08.05.2018 № 205.

Судом та представником позивача оглянуто оригінали первинних документів, наданих відповідачем.

В судовому засіданні 24.10.2018 оголошено перерву до 04.10.2018.

В судове засідання 04.10.2018 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача підтримав заперечення викладені у відзиві та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник відповідача проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством ім. Шевченка, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙРОН ГРАНД», як постачальником було укладено договір поставки № АР052 від 07.05.2018 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов'язаний передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному договорі, металопрокат (далі по тексту «товар»), сортамент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах та/або специфікаціях, оформлених як додатки до даного договору, які є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.2. договору кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях до договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами.

Згідно п. 3.1. договору ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах.

Пунктом 3.2. договору визначено, що загальна сума договору визначається на підставі сплачених рахунків.

Відповідно до п.3.4. договору оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у специфікації до даного договору поставки. У разі одержання від покупця передплати частково (якщо це не суперечить умовам розрахунків), постачальник має обов'язки з поставки товару лише на суму держаних коштів. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв'язком.

Пунктами 3.6, 3.7 договору обумовлено, що датою оплати вартості товару вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника. Грошові кошти, які надходять від Покупця , в будь-який момент зараховуються постачальником у черговості, встановленій ст.534 ЦК України.

Пунктом 4.2. договору визначено, що строк поставки - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати, інші строки поставки та умови оплати узгоджуються сторонами у Специфікаціях до договору.

Згідно п.п. 5.1., 5.2 договору товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної. Товар за кількістю в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6, в частині, що не суперечить умовам договору.

Пунктом 5.4. договору визначено, що у разі отримання покупцем товару, який не відповідає замовленню, покупець зобов'язаний прийняти його на відповідальне зберігання і негайно сповістити про це постачальника. Якщо такий товар реалізований третім особам, прийнятий до виробництва, або якщо належне зберігання такого Товару не забезпечено, то такий товар зараховується до виконання зобов'язань по договору. У разі неможливості поставити Товар в замовленому обсязі, постачальник здійснює поставку на суму передплати за товар, або повертає суму передплати без застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п.8.1. договору у випадку виявлення недостачі (недотримання умов договору щодо кількості товару) письмовий виклик поштою представника постачальника для участі в прийманні є обов'язковим. У випадку якщо постачальник не надасть письмової відповіді на виклик, або дасть письмову відповідь про неможливість надсилання свого представника для участі в прийманні, прийняття товару проводиться за участю експерта узгодженої сторонами експертної організації.

На виконання умов договору постачальником було виписано та надіслано засобами факсимільного зв'язку покупцю рахунок на оплату №АГ-0000982 від 03.05.2018 на загальну суму разом з ПДВ 165 892,24 грн. (за товар: арматура 32 - 1,000т., , кутник50х50х4 - 0,963 т., кутник 63х63х5 - 0,303 т., кутник 75х75х5 - 0,186 т., лист 3х1250х2500 г/к - 1,545 т., лист 1,5х1250є2500 х/к - 0,406 т., смуга 50х4 - 0,085 т., смуга 30х3 - 0,063 т., труба проф.. 50х25х2 - 0, 075 т., труба проф.. 50х50х2 - 0,270 т., круг 10 - 0,012 т., круг 17 - 0,033 т., круг 14 - 0,038 т., круг 16 -0,110 т., круг 18 - 0,025 т., круг 20 - 0,045 т., круг 22 - 0,037 т., круг 24 - 0,047 т., круг 30 - 0,067 т.) та рахунок на оплату №АГ-0001010 від 07.05.2018 на загальну суму разом з ПДВ 10 645 грн. (за товар: арматура 16-0,400 т., арматура 10 -0,150 т.),Сумарно згідно двох рахунків до сплати підлягала сума у 176 537,24 грн.

Покупцем вказані рахунки були повністю оплачені платіжним дорученням №1408 від 04.05.2018 на суму 165 892, 00 грн. та платіжним дорученням №1441 від 07.05.2018 на суму 10 645, 24 грн.

Згідно ТТН № 205 від 08.05.2018 товар був доставлений від постачальника до покупця та отриманий останнім. Однак, при контрольному зважуванні, що мало місце після отримання товару покупцем було виявлено значну кількісну недостачу поставленого товару: арматура 32 - 1,960 т. замість 1000 т. (тобто більше на 0,960 т.), кутник50х50х4 - 0,550 т. замість 0,993 т., кутник 63х63х5 - 0,280 т. замість 0,303 т., кутник 75х75х5 - 0,170 т. замість 0,186 т., лист 3х1250х2500 г/к - 1,545 т., лист 1,5х1250є2500 х/к - 0,406 т. (по двох позиціях лист усього 1,480 т. замість 1,545+0,406 т., смуга 50х4 - 0,080 т. замість 0,085 т., смуга 30х3 - 0,050т. замість ,063 т., труба проф.. 50х25х2 - 0,060 т. замість 0, 075 т., труба проф.. 50х50х2 - 0,250 т. замість 0,270 т., круг 10 - 0,010 т. замість 0,012т., круг 17 - не поставлений, круг 14 - 0,030 т. замість 0,038 т., круг 16 - 0,100 т. замість 0,110 т., круг 18 - 0,025 т., круг 20 - 0,045 т. по двох позиціях 0,070т. повністю поставлено, круг 22 - 0, 040 т. поставлено більше ніж 0,037 т., круг 24 - 0,030 т. замість 0,047 т., круг 30 - 0,070 т. більше ніж 0,067 т., арматура 16 - 0,330 т. замість 0,400 т., арматура 10 - 0,130 т. замість 0,150 т.

Враховуючи, що товар було передано не в повному обсязі, а арматура 32 в значно більшому обсязі ніж обумовлено (що не відповідало замовленню), керуючись п.5.4. договору покупець прийняв таке майно на відповідальне зберігання та склав про це відповідний акт від 10.05.2018 (на акті відсутні підпис та печатка постачальника).

Однак, до матеріалів справи відповідачем подано видаткову накладну № РН-100501 від 10.05.2018 на суму 176537,24 грн, що підписана від імені позивача повноваженим представником Бондарук О.М. та скріплена печаткою позивача, а від відповідача - директором Новохацьким А.Ю. Вказана видаткова накладна складена на підставі замовлення - рахунку-фактури № АГ-0000982 від 05.05.2018. Повноваження представника позивача Бондарук О.М. на отримання товару підтверджується довіреністю № 42 від 07.08.2018.

Листом №154 від 10.05.2018 покупець викликав представника постачальника для здійснення прийняття товару. На підтвердження обставин направлення відповідачу листа про виклик його представника суду надано копію експрес-накладної № 3537 від 10.05.2018, в якій зазначено про направлення документів ТОВ "Айрон Гранд" та скріншот з сайту "Нової пошти" про отримання документів 17.05.2018 представником відповідача. Однак з доказів направлення не вбачається, що відповідачу було направлено саме лист від 10.05.2018 № 154 та акт приймання-передачі майна на відповідальне зберігання.

Відповідач на час подання позовної заяви жодної відповіді покупцю не надав, і доказів іншого матеріали справи не містять. Однак у відзиві зазначив, що не отримував від позивача будь-яких викликів чи зауважень щодо якості та кількості отриманого ним товару. в порядку передбаченому договором поставки.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 59 190, 16 грн. передплати за непоставлений товар.

Укладений між сторонами договір поставки № АР052 від 07.05.2018 є договором поставки, а відтак у відповідній частині між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ЦК України), ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Так, згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (ст. 662 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України внормовано, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства (ст. 8 Закону).

Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Зазначеним Законом (ст.9) визначено, що єдиною підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

До матеріалів справи відповідачем надано докази передачі товару на суму 176537,24 грн (підписана та скріплена печатками обох контрагентів видаткова накладна № РН-100501 від 10.05.2018, довіреність № 42 від 07.08.2018).

Позивачем не надано пояснень з приводу того, що його екземпляр видаткової накладної не підписаний з його боку, натомість відповідач, як постачальник товару містить видаткову накладну, оформлену належним чином та підписану з боку обох контрагентів. Оригінал вказаного документу був оглянути в судовому засіданні як судом так і представником позивача. Позивачем не надано суду заперечень щодо того, що надана для огляду видаткова накладена підписана від його імені не повноваженою особою.

Тобто відповідачем підтверджено, що він виконав взяті на себе за договором поставки зобов'язання та поставив товар, замовлений та оплачений позивачем.

Відповідно до ст.ст. 689, 690 ЦК України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, одним із основних обов'язків покупця є прийняття ним товару. Однак у певних випадках, встановлених законом, покупець має право не виконувати цього обов'язку, так наведена норма встановлює, що покупець може не приймати товар в усіх випадках, коли він має право вимагати заміни товару або відмовитися від договору.

Якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Отже, якщо позивач не погодився з тим, що йому поставлено товар належної якості, кількості та асортименту і він прийняв товар за видатковою накладної лише на відповідальне зберігання, він мав діяти у чітко визначеному сторонами (договором) порядку.

Відповідно до п.8.1., 8.4 договору у випадку виявлення недостачі (недотримання умов договору щодо кількості товару) письмовий виклик поштою представника постачальника для участі в прийманні є обов'язковим. У випадку якщо постачальник не надасть письмової відповіді на виклик, або дасть письмову відповідь про неможливість надсилання свого представника для участі в прийманні, прийняття товару проводиться за участю експерта узгодженої сторонами експертної організації. У разі недодержання покупцем умов п. 5.3, 5.4, 8.1, 8.2, 8.3, постачальник не несе відповідальності за будь-які наслідки подальшого використання покупцем поставленого товару, інші претензії покупця є неможливими.

Відповідно до п. 5 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої Держарбітражем при раді Міністрів СРСР N П-6 від 15.06.1965 у випадку, коли при прийманні вантажу від органів транспорту встановлюється пошкодження чи псування вантажу, невідповідність найменування і ваги вантажу чи кількості місць даним, вказаним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, що діють на транспорті, отримувач зобов'язаний вимагати від органу транспорту складання комерційного акту (відмітка на товарно-транспортній накладній чи складання акту - при доставці вантажу автомобільним транспортом).

Позивачем до матеріалів справи додано копію товарно-транспортної накладної від 08.05.2018 № 205, в якій вказано про недостачу товару. На вказаній копії наявні підпис вантажовідправника та вантажоодержувача. У товарно-транспортної накладної від 08.05.2018 № 205 не вказано ким саме виконано напис про недопоставку товару, доказів того, що вказана відмітка здійснена органом транспорту (перевізником) з огляду на відсутність підписів водія на накладній, суду не надано.

Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи копію товарно-транспортної накладної від 08.05.2018 № 205 (оригінал оглянуто судом в судовому засіданні) на якій наявні підписи вантажовідправника, водія та вантажоодержувача. Відомості про недопоставку товару не товарно-транспортної накладної від 08.05.2018 № 205 поданій відповідачем відсутні.

Отже суду не надано доказів того, що при прийнятті товару від перевізника (перевезення здійснювалось автомобільним транспортом) позивач дотримався вимог Інструкції П-6 щодо складання комерційного акту про недостачу та не зазначив про відмову перевізника скласти відповідний комерційний акт.

Згідно п. 16 Інструкції П-6 якщо при прийманні продукції буде виявлена недостача, то отримувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, забезпечити схоронність продукції, а також застосувати заходи для попередження її змішування з іншою продукцією. Про виявлення недостачі продукції складається акт за підписами осіб, що здійснювали приймання продукції.

Договором передбачено обов'язковий виклик представника постачальника для подальшого здійснення приймання товару, у разі виявлення недостачі. Однак строк направлення виклику сторонами не обумовлений. При цьому п. 17а Інструкції П-6 передбачено повідомлення про виклик представника відправника має бути направлено (передано) по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин після виявлення недостачі. У повідомленні має бути вказано найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури чи номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отриманий; стан пломб; вартість недопоставленої продукції; час, на який призначено прийомку продукції за кількістю.

У долученому до матеріалів справи повідомленні про виклик № 154 від 10.05.2018 не вказано стан пломб та вартість недопоставленої продукції, крім того не зазначено дату проведення приймання товару. Також суд відзначає, що доказів направлення відповідачу повідомлення про виклик його представника суду також не надано, а відповідач заперечує обставину щодо отримання відповідного виклику.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже судом встановлено, що позивачем було прийнято товар на суму 176537,24 грн та не дотримано вимог законодавства та укладеного між сторонами договору поставки щодо порядку прийняття товару у меншій кількості та повідомлення постачальника про недопоставку товару. Отже позивачем не надано суду доказів того, що відповідачем було поставлено товар не у повному обсязі, який був попередньо оплачений позивачем, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не надано суду доказів неналежного виконання зобов'язань за договором (поставки товару в обумовленому обсязі) як і не надано доказів, які б спростовували обставини, підтверджені первинним документами, поданими відповідачем.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙРОН ГРАНД" заборгованості у розмірі 59 190, 16 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка (45715, Волинська область, Горохівський район, сели Угринів; ідентифікаційний код: 03735435) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙРОН ГРАНД" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 2; ідентифікаційний код: 41455383) про стягнення 59190,16 грн відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 09.10.2018

Суддя І.В.Усатенко