КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. Справа№ 910/867/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю помічника судді Киниці А.Л., яка за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київського національного університету будівництва і архітектури

на рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2018

(повний текст рішення складено 04.06.2018)

у справі № 910/867/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Київського національного університету будівництва і архітектури

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест"

про стягнення 464 577,82 грн.

за участю представників:

від позивача: Кришмарел Ю.А., Семенцова І.О.,

від відповідача: Захарчук О.В.

ВСТАНОВИВ:

Київський національний університет будівництва і архітектури звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" про стягнення 464 577,82 грн., з яких: 400 942,50 грн. - заборгованість з відшкодування витрат по сплаті податку на землю за період з 01.10.2016 по 01.11.2017 та 63 635,32 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань з відшкодування земельного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору № 23/08 про будівництво житлового будинку по вул. Освіти, 3-а в м. Києві та додаткової угоди до нього в частині своєчасної оплати відшкодування земельного податку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у позові відмовлено повністю у зв'язку з недоведеністю підстав для стягнення з відповідача сум відшкодування земельного податку за земельну ділянку 0,3990 га.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Київський національний університет будівництва і архітектури звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2018, ухвалити нове рішення, яким позов Київського національного університету будівництва і архітектури до ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" про стягнення невідшкодованої суми податку на землю та пені за договором № 23/08 про будівництво житлового будинку по вул. Освіти, 3-А в м. Києві у розмірі 464 577,82 грн. задовольнити, стягнути з ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" на користь Київського національного університету будівництва і архітектури суму судового збору в розмірі 17 421,69 грн.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи. За твердженням скаржника, судом не в повному обсязі досліджено докази і дана їм правова оцінка.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 за апеляційною скаргою Київського національного університету будівництва і архітектури на рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/867/18 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 02.08.2018.

18.07.2018 до Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.08.2018, у зв'язку із перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Куксова В.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 справу № 910/867/18 прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні представники Київського національного університету будівництва і архітектури вимоги та доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 18.09.2018.

30.08.2018 до Київського апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" щодо питань, які виникли під час судового засідання.

14.09.2018 до Київського апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення Київського національного університету будівництва і архітектури по суті позову з додатками без клопотання про їх приєднання як докази та обґрунтованості неможливості їх подання до суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З огляду на зазначені приписи ст. 269 ГПК України надані Київським національним університетом будівництва і архітектури додатки до пояснень не можуть бути прийняті судом та враховані при розгляді справи.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, спір у справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконання відповідачем зобов'язання з відшкодування сум земельного податку за період з 01.10.2016 по 01.11.2017.

Підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із підпунктом 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 92, ст. 125 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

За державним актом на право постійного користування землею № 72-4-00039, що був виданий Київською міською радою 27.09.2001, Київському національному університету будівництва і архітектури було надано у постійне користування 11,9003 гектарів землі для обслуговування навчальних, адміністративно-господарських будівель та гуртожитків на Повітрофлотському проспекті, 31.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою в порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяць.

За платіжними дорученнями в період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року включно ним сплачувався до державного бюджету земельний податок, а саме:

- в період з жовтня по грудень 2016 року на загальну суму 189 000,00 грн. (платіжні доручення № 3054 від 25.10.2016 на суму 63 000,00 грн., № 3529 від 28.11.2016 на суму 63 000,00 грн., № 3931 від 27.12.2016 на суму 63 000,00 грн.);

- в період з січня по вересень 2017 року на загальну суму 1 190 000,00 грн. (платіжні доручення № 65 від 27.01.2017 на суму 60 000,00 грн., № 299 від 17.02.2017 на суму 75 000,00 грн., № 415 від 02.03.2017 на суму 75 000,00 грн., № 621 від 20.03.2017 на суму 85 000,00 грн., № 800 від 29.03.2017 на суму 240 000,00 грн., № 1162 від 26.04.2017 на суму 155 000,00 грн., № 1529 від 26.05.2017 на суму 155 000,00 грн., № 1896 від 06.07.2017 на суму 155 000,00 грн., № 2129 від 26.07.2017 на суму 50 00,00 грн., № 2346 від 16.08.2017 на суму 70 000,00 грн. та № 2807 від 26.09.2017 на суму 70 000,00 грн.).

Конкретне вирахування суми сплати земельного податку за кожну окрему земельну ділянку, як пояснив позивач, здійснювалось на підставі Довідок № Ю-18657/2016 та № Ю-27097/2017 про розмір нормативно грошової оцінки (НГО) земельної ділянки (кадастровий номер :72:182:0001) від 18.01.2016 № 3 та від 23.02.2017 № 148 відповідно.

Відповідно до позитивного висновку комплексної державної експертизи від 17.03.2010, виданого Київському національному університету будівництва і архітектури як замовнику, розмір площі земельної ділянки, що виділена для проекту "Житловий будинок з вбудовано - прибудованими приміщеннями і підземним паркінгом на вул. Освіти, З-A у Солом'янському районі м. Києва" складає 0,3990 га.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 28.08.2003 між Київським національним університетом будівництва і архітектури (замовник) та ДП "Міськбудінвест", правонаступником якого є ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" (інвестор) укладено договір № 23/08 про будівництво житлового будинку по вул. Освіти, 3-А в м. Києві, предметом якого є збір вихідних даних, проектування, будівництво, введення в експлуатацію та передача на баланс експлуатаційним організаціям житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, інженерними мережами і спорудами та підземним паркінгом за адресою: м. Київ, вул. Освіти, 3-А.

Відповідно п. 3.2 договору у разі необхідності здійснення замовником витрат, пов'язаних з виконанням цього договору (отримання дозволів, погоджень, документації, тощо), замовник звертається до інвестора з пропозицією про оплату зазначених витрат з обов'язковим представленням підтверджуючих документів) (рахунків, договорів тощо). У випадку згоди інвестора з зазначеними витратами він сплачує відповідні кошти замовнику для подальшого фінансування останнім зазначених витрат.

Згідно з п. 8.3 договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання покладених на сторін зобов'язань.

27.12.2007 між сторонам було укладено додаткову угоду № 5, якою до розділу 3 договору доповнено п. 3.5 такого змісту: "Інвестор зобов'язується сплачувати замовнику суму податку на землю згідно виставленого замовником рахунку, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, та надавати замовнику (кім. 226) копії платіжних доручень про сплату платежів.

При несвоєчасному внесенні плати, інвестор зобов'язується сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки."

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору, діє з моменту її підписання сторонами та до повного виконання покладених на сторони за договором зобов'язань.

Останній платіж відповідач здійснив 28.10.2016 згідно з рахунком позивача від 30.09.2016 № 12131 на суму 16 269,33 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 27-04/299 від 13.04.2017, у якій просив сплатити заборгованість по відшкодування податку на землю у сумі 193 665,72 грн. станом на 31.03.2017.

В травні 2017 року на лист відповідача позивачем було направлено наступні документи: рахунок № 13443 від 30.04.2017 за квітень 2017 року; акти прийому-передачі виконаних робіт та послуг за травень 2016 року, липень-грудень 2016 року та січень-квітень 2017 року в 2-х примірниках, підписаних КНУБА; розрахунок податку на землю за 1 місяць 2016 року; розрахунок податок на землю за 1 місяць 2017 року; банківські виписки перерахування земельного податку за 2016-2017 роки.

Із супровідним листом від 20.10.2017 № 27-04/984 позивач направив відповідачу розрахунок суми заборгованості зі сплати земельного податку, яка станом на 01.11.2017 становила 400 942,50 грн.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача підтвердив факт отримання вищевказаних документів, проте, повідомив про неналежне виконання вимог останнього щодо надання запитуваних відповідачем документів, зокрема, щодо надання всіх рахунків за 2016 рік та січень-квітень 2017 року, а направлений позивачем рахунок № 13443 від 30.04.2017 за квітень 2017 на суму 48 287,39 грн., що був обґрунтований розрахунком за січень 2017 рік, не містив алгоритму визначення суми платежу (формули розрахунку), згідно з яким можливо було б встановити застосовані позивачем вихідні дані та відповідні коефіцієнти для визначення нарахованої суми.

Крім того, відповідач наполягав на відсутності підстав для відшкодування сум земельного податку, оскільки будівництво завершено і об'єкт введено в експлуатацію.

Так, будівництво об'єкта проводилося у три черги.

01.06.2010 був підписаний акт готовності об'єкта до експлуатації (1 черга - житловий будинок), на підставі якого 27.07.2010 був виданий сертифікат відповідності.

Київським національним університетом будівництва і архітектури житловий будинок за актом прийому-передачі в експлуатацію житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Освіти, 3-А, у Солом'янському районі м. Києва, відповідно до договору № 2/08 від 02.08.2010 про експлуатацію житлового будинку був переданий експлуатуючій організації - ТОВ "Житлосервіс плюс".

11.10.2010 між Київським національним університетом будівництва і архітектури та ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" була підписана додаткова угода до договору № 23/08 від 26.08.2003, зі змісту якої вбачається, що зобов'язання інвестора щодо передачі його частини приміщень в об'єкті виконані, по закінченні будівництва другої та третьої черг об'єкта замовник збудовані в цих чергах приміщення (100%) передає замовнику.

Виданими на підставі відповідних актів готовності об'єкта до експлуатації від 11.07.2016 та від 24.10.2016 сертифікатами відповідності від 28.07.2016 та від 09.11.2016 підтверджено закінчення будівництва ІІ та ІІІ черг будівництва об'єкту по вул. Освіти, 3-А.

Сторони не заперечують, що на час виникнення спору та його судового розгляду будівництво всіх черг об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Освіти, 3-А, закінчено та введено в експлуатацію.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 509 ЦК України під зобов'язанням розуміє правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договору.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строком, згідно із ст. 251 ЦК України є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Зі змісту ст. 251, 530 ЦК України та умов договору № 23/08 від 26.08.2003 про будівництво житлового будинку по вул. Освіти, 3-А в м. Києві вбачається, що зобов'язання інвестора щодо фіксування всіх витрат діяло в межах періоду будівництва.

За п. 3.5 договору № 23/08 від 26.08.2003 в редакції додаткової угоди № 5 від 27.12.2007 зобов'язання ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" сплачувати Київському національному університету будівництва і архітектури суми податку на землю згідно виставленого рахунку, нерозривно пов'язані з виконанням ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" зобов'язань щодо фінансування всіх витрат, пов'язаних з будівництвом об'єкту, введенням його в експлуатацію.

Оскільки з жовтня 2016 року припинилось фактичне використання земельної ділянки для будівництва у зв'язку із введенням інвестованого ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" об'єкта в експлуатацію, припинилось і зобов'язання за договором № 23/08 від 26.08.2003 по відшкодуванню інвестором сплаченого Київським національним університетом будівництва і архітектури земельного податку.

Таким чином позивачем не доведено існування правових підстав для покладення на ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" зобов'язань по відшкодуванню сум земельного податку за земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні Київського національного університету будівництва і архітектури.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського національного університету будівництва і архітектури на рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/867/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/867/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко