РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2018Справа № 910/7289/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Південна Хвиля" (54030, м.Миколаїв, вул.В.Морська 15/2,оф. 8, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум" (03680, м.Київ, вул. Качалова, 5-Д, )

про стягнення 182 473,27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Чугуєнко Д.В. за дов.

від відповідача: Куценко Т.В. - директор, Кравчук В.П. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ ПІВДЕННА ХВИЛЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГНУМ" про стягнення 129 290,70 грн. основного боргу за договором про виконання робіт №17/02 від 17.02.2016 та 6 227,81 грн. 3% річних, 46 954,76 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 12.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10.07.2018.

09.07.2018 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому виклав ряд клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, також заперечує проти позову з підстав закінчення строку дії договору та проведення повного розрахунку перед позивачем.

Ухвалою суд від 10.07.2018 відкладено розгляд справи на 31.07.2018.

16.07.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив та клопотання про приєднання документів до справи.

31.07.2018 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 31.07.2018 розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, оголошено перерву у підготовчому засіданні на 04.09.2018.

04.09.2018 через канцелярію суду позивачем подано пояснення по справі.

Ухвалою від 04.09.218 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляді по суті на 25.09.2018.

25.09.2018 через канцелярію суду відповідачем подано заперечення по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 25.09.2018 позовні вимоги підтримав, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 25.09.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал південна хвиля" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Магнум" (далі - замовник, відповідач) укладено договір на виконання робіт фронтальним навантажувачем № 17/02 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець виконує навантажувальні роботи в кар'єрі за адресою: Хмельницька обл., Кам'янець - Подільський р-н., село Вербка, комплектним, технічно справним фронтальним навантажувачем DISD SD300N в подальшому обладнання з двома операторами.

Пунктом 3.1. договору визначено, що оплата за виконану роботу складає 405,30 грн. (15х27.019798), що еквівалентно 15 дол. США на 17.02.2016 за 1 мотогодину по курсу НБУ в т.ч. ПДВ.

Згідно з пунктом 3.3. договору, надане обладнання використовується для виконання робіт протягом 24 годин, тобто в 2 зміни роботи. Акти підписуються з 08:00 до 09:00 ранку за кожну відпрацьовану добу з фіксацією відпрацьованих годин, згідно показів лічильників.

Загальний акт виконаних робіт підписується кожний вівторок обома сторонами на протязі 24 год. (п. 3.4. договору).

Оплата за виконану роботу здійснюється шляхом переказу грошових коштів з розрахункового рахунку замовника на розрахунковий рахунок виконавця протягом семи банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт, в установленому порядку, та на підставі оригіналів рахунків виконавця та оригіналів актів виконаних робіт (п. 3.6. договору).

Пунктом 9.1. договору передбачено, що договір починається з 17.02.2016 і закінчує свою дію 16.08.2016.

Якщо замовник продовжує користуватися послугами наданого обладнання після закінчення строку, вказаного в п.9.1. договору, то при відсутності письмових заперечень виконавця на протязі 5 (п'яти) календарних днів договір вважається продовженим кожного разу на такий же період (п. 9.2. договору).

Як стверджує позивач у позовній заяві, сторонами належним чином виконувались зобов'язання за договором з лютого 2016 року по вересень 2016 року, проте починаючи з 27 вересня 2016 року відповідач припинив здійснювати оплати, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за договором в сумі 129 290,70 грн. на підставі актів здачі приймання робіт (надання послуг) та рахунків.

Акт № 65 від 27.09.2016 на суму 36882,30 грн., рахунок № 72 від 27.09.2016 ,

акт № 67 від 04.10.2016 на суму 44988,30 грн., рахунок № 74 від 04.10.2016;

акт № 71 від 11.10.2016 на суму 31208,10 грн., рахунок №78 від 11.10.2016;

акт 72 від 18.10.2016 на суму 11348,40 грн, рахунок №79 від 18.10.2016;

акт № 73 від 25.10.2016 на суму 4863,60 грн., рахунок № 80 від 25.10.2016.

Позивач зазначає, що вказані акти та рахунки направлялись на адресу відповідача, проте, акти здачі - приймання робіт (наданих послуг) залишились відповідачем не підписані, рахунки не оплачені.

Позивач звертався до відповідача з вимогами оплатити зазначені рахунки та підписати акти, зокрема листом № 11-25/1 від 25.11.2016 та претензією № 12-12/1 від 12.12.2016, докази направлення вказаних листів підтверджуються рекомендованими повідомленнями , які долучені до матеріалів справи.

Відповідач у відзиві на позов та запереченнях на пояснення зазначає, що після закінчення дії договору 16.08.2016 роботи з використання обладнання не виконувались, розрахунки за виконані роботи проведені повністю, послуги по спірних актах не надавались.

Вказані заперечення відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, а саме: позивачем долучено до матеріалів справи попередні акти задачі приймання робіт (надання послуг) № 53 від 23.08.2016, № 54 від 30.08.2016, № 59 від 06.09.2016, № 62 від 13.09.2016, № 63 від 20.09.2016, які також не підписані відповідачем, проте оплачені в жовтні місяці 2016, тобто після закінчення терміну дії договору.

Вказане підтверджується банківськими виписками, оборотно-сальдовою відомістю та карткою по рахунку контрагента за 2016 рік, які засвідчені головним бухгалтером та директором позивача.

Зокрема, згідно банківської виписки, копія якої міститься в матеріалах справи, 13.10.2016 відповідачем сплачувалися попередні рахунки позивача № 60 від 23.08.2016, № 70 від 20.09.2016, № 69 від 13.09.2016, № 67 від 06.09.2016 за вантажні роботи фронт. навантажувача, тобто кошти за договором сплачувались за роботи виконані після 16.08.2016, що свідчить про те, що договірні відносини тривали після 16.08.2016.

Таким чином, враховуючи викладене, та за відсутності належних доказів існування заперечень відповідача щодо підписання актів № 65 від 27.09.2016, № 67 від 04.10.2016, №71 від 11.10.2016, №72 від 18.10.2016, № 73 від 25.10.2016, вказані акти приймаються судом в якості доказів надання послуг на вказані суми відповідачу по договору та є підставою для їх оплати.

На підтвердження своїх доводів відповідачем жодних доказів не надано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач просить стягнути з відповідача 129 290,70 грн. заборгованості за надані послуги у вересні-жовтні 2016 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач також звертався до відповідача з претензією перерахувати кошти у розмірі 129 290,40 грн. за договором № 17/02 від 17.02.2016, проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Доказів оплати відповідачем суми 129 290,40 грн. основного боргу, суду не надано.

За таких обставин, оскільки відповідачем не спростовано факт належного виконання договірних відносин перед позивачем в частині оплати отриманих послуг, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 129 290,70 грн. визнаються судом обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі.

За прострочення виконання зобов'язань позивачем заявлено вимогу про стягнення 6227,81 грн. 3% річних та 46 954,76 інфляційних втрат за період з 10.10.2016 по 25.05.2016 по кожному акту окремо за наростаючий період.

У позовній заяві позивач вказує, що акти та рахунки на спірну суму основного боргу були направлені на електронну адресу відповідача та надає відповідні докази, проте відповідач акти не підписав та їх оплату не здійснив.

Судом враховано, що умовами договору не передбачено направлення документів на електронну адресу замовника, тому період нарахування інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем визначено невірно, позивачем не доведено належними засобами доказування прострочення відповідачем оплати у заявлений період.

Належним доказом направлення актів здачі-приймання робіт (надання послуг) на адресу відповідача, що наявний у матеріалах справи, визнається досудова вимога - 06.06.2018.

Враховуючи викладене, суд задовольняє заявлені вимоги в частині стягнення 129 290,70 грн. В частині стягнення 6227,81 грн. 3% річних та 46 954,76 інфляційних втрат суд відмовляє у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю нарахування.

Відповідач свого контр розрахунку суми позову не надав.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача 7000,00 грн. витрат на правову допомогу, понесених позивачем з огляду на звернення до суду.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Матеріалами справи встановлено, що 21.05.2018р. між позивачем (клієнт) та Адвокатським об'єднанням "Дісп'ют" (об'єднання) був укладений договір про надання правової допомоги №2018/02, за умовами якого клієнт доручає, а об'єднання приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 5 додатку №1 до договору, за роботу по цьому завданню, клієнт сплачує об'єднанню фіксовану суму у розмірі 7000,00 грн.

21.05.20018 об'єднанням виставлено рахунок № 2018/02 на надання правової допомогу у розмірі 7000,00 грн.

За змістом 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Позивач сплатив на користь об'єднання грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 433 від 24.05.2018р. з призначенням платежу: "за надання правової допомоги зг.рах.№ 2018/2 від 21.05.2018."

Підтвердженням того, що Чугуєнко Д.В. - адвокат є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5794/10 від 30.08.2016, на підставі ордеру серії КС № 260048 ТОВ «Терміна південна хвиля» було уповноважено адвоката Адвокатського об'єднання «Дісп'ютс» - Чугуєнка Д.В. представляти інтереси клієнта у всіх судах будь-якої юрисдикції та інстанцій.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд задовольняє вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 4 959,82 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 240, 250-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум" (03680, м.Київ, вул. Качалова, 5-Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Південна Хвиля" (54030, м.Миколаїв, вул.В.Морська 15/2,оф. 8, ) 129 290 (сто двадцять дев'ять тисяч двісті дев'яносто) грн. 70 коп. основного боргу, 4 959 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 82 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 1 939 (одну тисячу дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 00 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 05.10.2018.

Суддя О.М.Ярмак