ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" жовтня 2018 р. Справа № 922/755/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н. В., суддя Сіверін В. І.

за участю секретаря судового засіданняБєлкіної О.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (ордер серії ХВ № 000168 від 06.07.2018)

представника відповідача-1 не зявився

представника відповідача-2 ОСОБА_2 (довіреність № 14-120 від 08.06.2018)

розглянувши заяву уповноваженого представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_1 (вх. № 7545 від 01.10.2018) про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18

при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Харків(вх.№1541Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18 (суддя Калініченко Н.В., повне рішення складено 06.07.2018)

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків

до1) Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», м. Харків

2) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

прозобовязання відновити газопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18 позов задоволено повністю. Зобовязано Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» відновити постачання природного газу на котельню по вул. Академіка Проскури, 12 у місті Харкові, що експлуатується комунальним підприємством «Харківські теплові мережі». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 881,00 грн. судового збору. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 881,00 грн. судового збору.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд:

- змінити рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18, виключивши із мотивувальної частини оскаржуваного рішення наступне:

«з урахуванням наявності укладених на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 187 договорів № 1186/1718-ТЕ-32 від 21.09.2017 року, № 1187/1718-БО-32 від 21.09.2017 року, № 1188/1718-КП-32 від 21.09.2017 року, № 1189/1718-РО-32 від 21.09.2017 року, № 2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року та в умовах дії Розпорядження від 04.10.2017 року № 720-р протягом березня 2018 року позивач мав отримувати природний газ з ресурсу другого відповідача з оформленням фактично спожитих обсягів актами приймання-передачі.

Враховуючи той факт, що між позивачем та другим відповідачем існують договірні відносини з визначеним обсягом постачання, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р дії позивача щодо споживання природного газу в березні 2018 року не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.»;

- в іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18 залишити без змін;

- судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018для розгляду справи № 922/755/18 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Россолова В.В., судді Терещенко О.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 відкрито апеляційне провадження; встановлено іншим учасникам справи строк до 16.08.2018 на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, які повинні відповідати вимогам ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам провадження у справі; встановлено, що учасники справи мають право до 16.08.2018 подати до апеляційного господарського суду документи в обґрунтування своїх вимог та заперечень по справі.

14.08.2018 від КП «Харківські теплові мережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6365), в якому просить рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18 залишити без змін; апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2018призначено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до розгляду на 17.09.2018 о 10:00 год.

У судовому засіданні 17.09.2018 оголошено перерву до 01.10.2018 до 10:00 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018, у зв'язку із припиненням повноважень суддів Гетьмана Р.А., судді Терещенко О.І. та судді Россолова В.В., для розгляду справи №922/755/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Істоміної О.А., судді Сіверіна В.І. та судді Гребенюк Н.В.

01.10.2018 уповноваженим представником Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_3 відділ документального забезпечення Харківського апеляційного господарського суду подано заяву (вх. № 7545), в якій заявник просить відвести існуючий склад суддів від розгляду справи № 922/755/18.

В обґрунтування поданої заяви уповноважений представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_4 зокрема про те, що колегією суддів у справі №922/755/18 не забезпечено дотримання п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 168 ГПК України, чим порушено право КП «Харківські теплові мережі» на розгляд його справи упродовж розумного строку, оскільки в поданій скарзі ПАТ «НАК «Нафтогаз України» вимагає перегляду рішення суду першої інстанції виключно щодо його мотивувальної частини, а отже апеляційний розгляд справи №922/755/18 по суті не є складним.

Розглянувши вказану заяву про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18, колегія суддів у зміненому складі (протокол від 01.10.2018), вважає її необґрунтованою з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що: «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об'єктивного, так і суб'єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об'єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб'єктивний критерій).

Колегія суддів керується частиною першоюстатті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі «ОСОБА_5 проти України» від 09 січня 2013 року зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, пункт119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві. Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Як вбачається із заяви позивача про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18, підставою для її подання є пункт 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частина перша статті 35 Господарського процесуального кодексу України не містить вичерпного переліку підстав для відводу (самовідводу) судді, що свідчить про те, такою підставою можуть бути будь-які обставини, але вони повинні безумовно свідчити про упередженість або необ'єктивність судді.

Проте, відповідно до частини четвертої вказаної статті незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно частини першої статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини першої статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційне провадження за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18 відкрито 02.08.2018.

Отже, визначений частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції спливає 01.10.2018.

При розгляді справи по суті у судовому засіданні 17.09.2018 колегією суддів оголошено перерву до 01.10.2018 до 10:00 год.

За таких обставин, суд не порушив ані процесуальних, ані розумних строків розгляду справи.

В свою чергу, доводи заяви позивача про відвід існуючого складу колегії суддів зводяться виключно до незгоди із процесуальним рішенням суддів Харківського апеляційного господарського судупро оголошення перерви при розгляді справи по суті, що безумовно не може бути підставою для відводу існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18, а саме: головуючого судді Істоміної О.А., судді Сіверіна В.І. та судді Гребенюк Н.В., відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Інших доводів на підтвердження неупередженості, необ'єктивності або зацікавленості існуючого складу суддів по справі № 922/755/18 заява уповноваженого представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_1 про відвід суддів не містить.

Відтак, підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

Саме за вказаних обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказана заява є необґрунтованою та безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, в силу дії частин другої та третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі; у цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Оскільки судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заяви уповноваженого представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_1 про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18, тому вбачаються підстави для зупинення провадження у даній справідо вирішення питання про їх відвід, а справа передачі на автоматизований розподіл для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленомустаттею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями32,39,228, 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1. Визнати необґрунтованою заяву (вх. № 7545 від 01.10.2018)уповноваженого представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків ОСОБА_1 про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18.

2. Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Харків(вх.№1541Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/755/18до вирішення питання про відвід існуючого складу суддів від розгляду справи № 922/755/18.

3. Передати справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Сіверін В. І.