РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2018Справа № 910/9215/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України

до фізичної особи-підприємця Мороза Олександра Леонідовича

про стягнення 60 516,50 грн. та розірвання договору,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України до фізичної особи-підприємця Мороза Олександра Леонідовича про стягнення 60 516,50 грн. (23 833,16 грн. орендної плати, 19 188,61 грн. відшкодування податку на землю, 8 184,00 грн. експлуатаційних послуг, 204,49 грн. комунальних послуг (водопостачання), 7 436,76 грн. відшкодування за електроенергію, 454,24 грн. відшкодування розміщення оголошення у друкованих засобах інформації, 1 215,24 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати та відшкодування податку на землю) за договором оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 182017 від 01.11.2017, та розірвання цього договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 182017 від 01.11.2017.

Суд своєю ухвалою від 17.07.2018 відкрив провадження у справі № 910/9215/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.11.2017 Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця НАН України (орендодавець) та фізична особа-підприємець Мороз Олександр Леонідович (орендар) уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 182017 (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, а саме: частину асфальтного майданчика, загальною площею 220,0 кв.м, надалі майно, що перебуває на балансі Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця НАНА України за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 4, вартість якого, згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 31 травня 2017 року, становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31 травня 2017 року, 358 120,0 грн. (триста п'ятдесят вісім тисяч сто двадцять гривень 00 копійок).

Майно передається в оренду для тимчасового розміщення автотранспорту (інше використання).

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна у строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акту приймання-передачі майна (п. 2.1 Договору).

Акт-приймання-передачі майна між сторонами не було підписано. Водночас, сплата відповідачем орендної плати за листопад-2017 року - лютий 2018 року засвідчує факт вступу ним у користування майном після укладення Договору, тобто з листопада 2017 року.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2017 р. - 4 699,44 грн. без ПДВ (чотири тисячі шістсот дев'яносто дев'ять гривень 44 копійки). Розрахунок орендної пати наведено у додатку № 3 до цього Договору.

Згідно з п. 3.1.2 Договору, крім орендної плати орендар щомісячно по розрахункам орендодавця сплачує: відшкодування податку на землю в розмірі 6 752,84 грн., в тому числі ПДВ 1 125,47 грн.; відшкодування комунальних платежів, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).

Орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 3.4 Договору).

Пункт 5 Договору визначає обов'язки орендаря, зокрема, щомісячно проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформлювати відповідно акти звіряння у разі потреби, але не рідше ніж раз на 6 місяців, а також здійснювати витрати, пов'язані з утриманням території, надаванням послуг, сплатою податків та інших платежів.

Відповідно до п. 5.20 Договору, орендар зобов'язався протягом місяця після підписання Договору відшкодувати орендодавцю витрати на розміщення оголошення про намір передати майно в оренду у друкованих засобах інформації та витрати за послуги з проведення незалежної оцінки об'єктів оренди.

За твердженням позивача, які не спростовані відповідачем, за період з листопада 2017 року по червень 2018 року (включно) у відповідача виникла заборгованість на суму 59 301,26 грн., у тому числі: 23 833,16 грн. - заборгованість з орендної плати за січень 2018 року (0,98 грн.), березень-червень 2018 року, 19 188,61 грн. - заборгованість з відшкодування податку на землю за лютий-червень 2018 року, 8 184,00 грн. - заборгованість за експлуатаційні послуги за березень-червень 2018 року, 204,49 грн. - заборгованість за комунальні послуги (водопостачання) за листопад 2017 року-червень 2018 року, 7 436,76 грн. - заборгованість за спожиту електроенергію за січень-червень 2018 року, 454,24 грн. - заборгованість з відшкодування розміщення оголошення у друкованих засобах інформації.

Після звернення з цим позовом до суду відповідач 59 301,26 грн. не сплатив.

Статті 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 59 301,26 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

За умовами п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Отже, виходячи з Договору, сторони передбачили нарахування пені тільки за прострочення сплати орендної плати, що свідчить про неправомірне включення позивачем до вимог про стягнення пені суми пені, нарахованої за несплату відшкодування земельного податку. За розрахунком суду, за прострочення сплати орендної плати за листопад 2017 року - лютий 2018 року (період, визначений позивачем), до стягнення з відповідача підлягає 448,58 грн. пені. Вимоги про стягнення 766,66 грн. пені пред'явлено не обґрунтовано та задоволенню не підлягають.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
5639.3330.11.2017 - 14.12.20171513.5000 %62.57
5639.3315.12.2017 - 17.12.2017314.5000 %13.44
5690.0831.12.2017 - 09.01.20181014.5000 %45.21
5746.9831.01.2018 - 01.03.20183016.0000 %151.15
5746.9802.03.2018 - 01.04.20183117.0000 %165.95
5833.1928.02.2018 - 01.03.2018216.0000 %10.23
448.58

Також за приписами статті ст. 611 Цивільного кодексу України одним з правових наслідків порушення зобов'язання є право сторони вимагати розірвання договору.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору, допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Отже, не внесення орендарем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд є порушенням, яке дає право орендодавцю відмовитись від договору оренди, тобто, це порушення є істотним у розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги про розірвання Договору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню частині стягнення 23 833,16 грн. орендної плати, 19 188,61 грн. відшкодування податку на землю, 8 184,00 грн. експлуатаційних послуг, 204,49 грн. комунальних послуг (водопостачання), 7 436,76 грн. відшкодування за електроенергію, 454,24 грн. відшкодування розміщення оголошення у друкованих засобах інформації, 448,58 грн. пені, а загалом 59 749,84 грн., та в частині розірвання договору. Суд відмовляє у стягненні 766,66 грн. пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач не надав доказів понесення 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Наявні договір про надання правової допомоги № 3 від 25.01.2018 та акт надання послуг № 32 від 03.07.2018 підтверджують отримання послуг, водночас не є платіжними документами, які би свідчили про понесення відповідних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мороза Олександра Леонідовича (АДРЕСА_1, 02091, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України (вул. Академіка Богомольця, 4, м. Київ, 01024, код 05417093) 23 833,16 грн. орендної плати, 19 188,61 грн. відшкодування податку на землю, 8 184,00 грн. експлуатаційних послуг, 204,49 грн. комунальних послуг (водопостачання), 7 436,76 грн. відшкодування за електроенергію, 454,24 грн. відшкодування розміщення оголошення у друкованих засобах інформації, 448,58 грн. пені, 3 501,68 грн. судового збору.

Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 182017 від 01.11.2017, що укладений між Інститутом фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України та фізичною особою-підприємцем Морозом Олександром Леонідовичем.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун