ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про призначення експертизи

"06" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2495/16

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Рябцевої О.О. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит , м. Київ

до Приватного акціонерного товариства Росава, Київська обл., м. Біла Церква

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Валса, Київська обл., м. Біла Церква

Товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", Донецька обл., м. Маріуполь

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", м. Київ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росава", Київська обл., м. Біла Церква

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол", Полтавська обл., м. Полтава

про звернення стягнення на предмет застави

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства Росава, Київська обл., м. Біла Церква

до Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит , м. Київ

про визнання відсутності права на стягнення на предмет застави за договорами № 3293ОС/0412 від 28.04.2012 р., № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р., припинення обтяжень за цими договорами та усунення перешкод у здійсненні права власності

за участю представників :

від позивача: ОСОБА_3 (дов. № 226 від 30.07.2018 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (дов. б/н від 08.12.2017 р);

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: не зявився;

від третьої особи-3: не зявився;

від третьої особи-4: не зявився;

від третьої особи-5 не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до приватного акціонерного товариства Росава (далі відповідач) про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання ТОВ Валса зобовязань за договорами № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію (кредитний договір 1), № 1323-10від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 2) та № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 3) в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість: за кредитним договором 1 у сумі 2099714,50 грн., з яких сума простроченої заборгованості по відсоткам 25952,92 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 661404,06 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам (Євро) 43067,34 грн., що в гривневому еквіваленті становить 1240902,49 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 197407,95 грн.; за кредитним договором 2 у сумі 713915490,45 грн., з яких сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 403344648,53 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 190517294,63 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 120053547,29 грн.; за кредитним договором 3 у сумі 224735712,68 грн., з яких сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 119937793,00 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 4089682,13 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 56080621,57 грн., сума строкової заборгованості по комісії 7060000,00 грн., сума простроченої заборгованості по комісії 2940000,00 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 34627615,98 грн. В забезпечення виконання зобовязань ТОВ Валса за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачем були укладені договори № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., №3293ОС/0412 від 28.04.2012 р. та № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р. застави основних засобів. У звязку з неналежним виконанням ТОВ Валса зобовязань за кредитними договорами, позивач, посилаючись на п. 8 договорів застави №3293ОС/0412 від 28.04.2012 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р. та № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р., та на п. 7 договору застави № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., ст.ст. 546, 572 ЦК України та ст. 4 Закону України Про заставу просить суд в рахунок погашення заборгованості ТОВ Валса звернути стягнення на предмет застави за переліком, що міститься у позовній заяві, за договорами № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., №3293ОС/0412 від 28.04.2012 р. та № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р. шляхом передачі у власність зазначеного майна публічному акціонерному товариству Банк Фінанси та Кредит за ціною 55088919,69 грн.

Ухвалою господарського суду Київськох області від 08.08.2016 р. залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю Валса в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

15.09.2016 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив від 15.09.2016 р. на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

29.09.2016 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому відповідач просив суд призначити у справі судову економічну експертизу.

29.09.2016 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про проведення експертної оцінки заставного майна, в якому відповідач просив суд призначити експертну оцінку заставного майна, передбаченого договорами застави основних засобів № 3465ОО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р. та № 3293ОС/0412 від 28.04.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.10.2016р. призначено колегіальний розгляд справи № 911/2495/16.

03.11.2016 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання від 03.11.2016 р. про застосування строків позовної давності.

03.11.2016 р. до господарського суду Київської області до початку розгляду справи по суті новим складом суду надійшла зустрічна позовна заява від 03.11.2016 р. приватного акціонерного товариства Росава до публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про визнання відсутності права на стягнення на предмет застави за договорами № 3293ОС/0412 від 28.04.2012 р., № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р., припинення обтяжень за вказаними договорами та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.11.2016 р. у справі № 911/2495/16 прийнято зустрічний позов приватного акціонерного товариства Росава до публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про визнання відсутності права на стягнення на предмет застави за договорами № 3293ОС/0412 від 28.04.2012 р., № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., № 3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р., припинення обтяжень за цими договорами та усунення перешкод у здійсненні права власності для сумісного розгляду з первісним позовом у справі № 911/2495/1.

22.11.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача за первісним позовом надійшли заперечення на зустрічну позовну заяву.

22.11.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалами господарського суду Київської області від 06.12.2016 р. призначено економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій у справі № 911/2495/16, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупенено до отримання судом висновків експертизи.

05.10.2017 р. справу повернено до господарського суду Київської області разом з висновком експертів № 975/976/17-45 від 29.09.2017 р. за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2017 р. поновлено провадження у справі № 911/2495/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2017 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росава" та товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол".

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. призначено судову додаткову економічну та судову товарознавчу експертизи у справі № 911/2495/16, проведення яких доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; зупинено провадження у справі № 911/2495/16 до одержання висновків судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертиз.

16.04.2018 р. до господарського суду Київської області від Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністрества юстиції України надійшлов лист № 1161/18-45 від 12.04.2018 р., в якому Київський науково-дослідноний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив, що ухвала господарського суду Київської області 12.12.2017 р. в частині проведення судово-економічної експертизи залишається без виконання у зв'язку з тим, що позивачем не було здійсненно оплату вищевказаної експертизи, а матеріали справи № 911/2495/16 залишаються в КНДІСЕ для виконання ухвали господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. в частині проведення судової товарознавчої експетизи.

04.06.2018 р. до господарського суду Київської області надійшли матеріали справи № 911/2495/16 разом з повідомленням № 1634/18-54/1635/18-56 від 22.05.2018 р. про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи у справі № 911/2495/16, в якому судові експерти зазначили, що у звязку з незадоволенням клопотання експертів, а саме: ненадання інформації щодо історичної вартості обєктів дослідження в паперовому та електронному вигляді; актів технічного стану на обєкти дослідження станом на дату оцінки, призначений ресурс (термін використання); нормативно-технічної документації підприємств-виробників на обєкти дослідження; повної специфікації, технічної документації та товаросупровідних документів на обєкти дослідження , що дають змогу їх ідентифікувати в повному обсязі на обєкти дослідження станом на теперішній час неможливо надати висновку судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2018 р. поновлено провадження у справі № 911/2495/16; постановлено розгляд справи № 911/2495/16 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 19.07.2018 р.

18.07.2018 р. до господарського суду Київської області від третьої особи-1 надійшло клопотання про призначення судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертизи, в яких третя особа просила суд признатичи судову додаткову економічну та товарознавчу експертизи, проведення яких доручити судовим експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України».

19.07.2018 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання про призначення судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертизи, в яких представник відповідача просив суд залишити позов без розгляду, а у випадку не задоволення данного клопотання про залишення позову без розгляду признатичи судову додаткову економічну та товарознавчу експертизи, проведення яких доручити судовим експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України».

06.09.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

06.09.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло заперечення на клопотання про призначення економічної та товарозначої експертиз.

Представник позивача за первісним позовом у підготовчих засіданнях 02.08.2018 р., 06.09.2018 р. позовні вимоги підпримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні 19.07.2018 р. просив залишити позовну заяву без розгляду, а у підготовчому засіданні 06.09.2018 р. підпримав клопотання про призначення судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертиз.

Представник третьої особи-1 у підготовчі засідання 19.07.2018 р., 02.08.2018 р. 06.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення підготовчих засідань третя особа-1 була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 700, № 957, № 681.

Представник третьої особи-2 у підготовчі засідання 19.07.2018 р., 02.08.2018 р. 06.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення підготовчих засідань третя особа-2 була повідомлена належним чином, за адресою, яка міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 916, № 023 та приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи-3 у підготовчі засідання 19.07.2018 р., 02.08.2018 р. 06.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення підготовчих засідань третя особа-3 була повідомлена належним чином, за адресою, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №076, № 007, № 153 та приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи-4 у підготовчі засідання 19.07.2018 р., 02.08.2018 р. 06.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення підготовчих засідань третя особа-4 була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 690, № 965, № 718.

Представник третьої особи-5 у підготовчі засідання 19.07.2018 р., 02.08.2018 р. 06.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення підготовчих засідань третя особа-5 була повідомлена належним чином, за адресою, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 924, № 015, № 971.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

04.04.2006 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Банк Фінанси та Кредит (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник) було укладено договір № 1065-01-06 про відновлювальну кредитну лінію (далі - кредитний договір 1).

Додатковою угодою від 20.03.2007 р. сторони змінили назву кредитного договору 1 на Договір про мультивалютну кредитну лінію № 1065м-01-06 від 04.04.2006 р. та виклали його в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору 1 (в редакції додаткової угоди від 08.08.2014 р.) банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності і цільового вткристання, далі по тексту кредитні кошти.

Згідно з пп. 1.1.1. п. 1.1. кредитного договору 1 (в редакції додаткової угоди від 08.08.2014 р.) надання кредитних коштів здійснюватиметься окремими частинами (далі по тексту траншами) на умовах, визначених цим договором в межах невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 90000000,00 грн., і з урахуванням його зменшення згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток № 18 до цього договору), зі сплатою за користування кредитними коштами процентів відповідно до розділу 3 цього договору.

06.07.2010 р. між акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник) було укладено договір № 1323-10 про відновлювальну кредитну лінію (далі - кредитний договір 2).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору 2 (в редакції додаткової угоди від 09.07.2015 р.) банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 411050000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії кошти відповідно до графіку зниження ліміту по відновлювальній кредитній лінії (додаток № 24 до договору) з кінцевим строком погашення до 30.09.2015 р. і сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі, вказаному у п. 3.1. даного договору.

08.08.2014 р. між акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник) було укладено договір № 1517-14 про відновлювальну кредитну лінію (далі - кредитний договір 3).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору 3 (в редакції додаткової угоди від 09.07.2015 р.) банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 122000000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток 11 до цього договору) з кінцевим строком погашення до 07.08.2017 р. і сплатити за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 цього договору.

28.04.2012 р. між публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (заставодержатель) та приватним акціонерним товариством "Росава" (заставодавець) було укладено договір № 3293ОС/0412 застави основних засобів (далі - договір застави 1), відповідно до якого заставодавець передає в заставу заставодержателю майно (основні засоби) предмет застави, найменування, кількість, ціна якого наведено у додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору (п. 1 договору застави 1).

Зазначене майно передається в заставу, як забезпечення повернення кредиту, виданого товариству з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник) за договорами № 1065м-01-06 від 04.04.2006 р. та № 1517-14 від 08.08.2014 р. (п. 2 договору застави 1).

26.06.2013 р. між публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (заставодержатель) та приватним акціонерним товариством "Росава" (заставодавець) було укладено договір № 3465ТО/0613 застави товарів в обороті (далі - договір застави 2), відповідно до якого заставодавець передає в заставу заставодержателю товари в обороті (товар), найменування, кількість, ціна та загальна вартість яких зазначена у додатку № 1 до цього договору, як забезпечення повернення кредиту, виданого, зокрема, товариству з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник - 1) за договорами № 1323-10 від 06.07.2010 р. та № 1065м-01-06 від 04.04.2006 р. (п. 1 договору застави 2).

28.03.2014 р. між публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (заставодержатель) та приватним акціонерним товариством "Росава" (заставодавець) було укладено договір № 3571ОС/0314 застави основних засобів (далі - договір застави 3), відповідно до якого заставодавець передає заставодержателю в заставу майно екструзійну лінію для виробництва гермослою, до складу якої входять основні засоби, найменування, кількість, ціна та загальна вартість якого визначена в додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору, надалі - предмет застави (п. 1 договору застави - 3).

Зазначене майно передається в заставу як забезпечення повернення кредиту виданого, зокрема, товариству з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник - 1) за договорами № 1065м-01-06 від 04.04.2006 р. та № 1323-10 від 06.07.2010 р. (п. 2 договору застави 3).

15.08.2014 р. між публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит (заставодержатель) та приватним акціонерним товариством "Росава" (заставодавець) було укладено договір № 3621ОС/0814 застави основних засобів (далі - договір застави 4), відповідно до якого заставодавець передає в заставу заставодержателю майно основні засоби, найменування, кількість, ціна та загальна вартість якого визначена в додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору, надалі - предмет застави (п. 1 договору застави - 4).

Зазначене вище майно передається в заставу як забезпечення повернення кредиту виданого, зокрема, товариству з обмеженою відповідальністю Валса (позичальник) за договорами № 1065м-01-06 від 04.04.2006 р. та № 1517-14 від 08.08.2014 р. (п. 2 договору застави 4).

Позивач зазначав, що заборгованість третьої особи перед позивачем за кредитним договором - 1 становить 2099714,50 грн., за кредитним договором 2 713915490,45 грн. та за кредитним договором 3 - 224735712,68 грн.

Як вбачається з висновку експертів № 975/976/17-45 від 29.09.2017 р., експертами надано відповіді на питання щодо розміру заборгованості за тілом кредитів та щодо розміру заборгованості за відсотками за всіма кредитними договорами та щодо розміру заборгованості по комісії.

Водночас, по третьому, четвертому, сьомому, восьмому, одинадцятому та дванадцятому питаннях (розмір пені за прострочення сплати тілу кредитів та розмір пені за прострочення сплати відсотків) експертами не було надано відповідей, з посиланням на те, що в межах наданих на дослідження документів документально підтвердити заборгованість позичальника ТОВ "Валса" по сплаті пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та по відсотках перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію, за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. та за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. не видається за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні та на клопотання експертів не представлені банківські виписки стосовно нарахування пені за період з 19.10.2015 р. по 18.04.2016 р. включно за особовими рахунками ТОВ "Валса", відкритими для відповідного обліку у банку за вказаними договорами, що унеможливлює застосування методу документальної перевірки у комплексі з методом зіставлення документів, який полягає у порівнянні даних, що містяться у різних документах для встановлення тотожностей відповідних показників чи розходжень (протиріч) між ними.

При цьому, суд зазначає, що банк має право звернутися до суду з позовом про стягнення пені, нарахованої як на заборгованість по основному боргу кредиту так і на заборгованість по відсоткам, невідображаючи при цьому нарахування пені в банківських виписках.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти надавались банком третій особі за договорами № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р., № 1323-10від 06.07.2010 р. та № 1517-14 від 08.08.2014 р. шляхом відкриття позичкових рахунків в національній валюті, доларах США та євро. За договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. було відкрито одинадцять позичкових рахунків. За договором № 1323-10від 06.07.2010 р. було відкрито девятнадцять позичкових рахунків. За договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. було відкрито шість позичкових рахунків.

За кожним позичковим рахунком позивачем надано окремий розрахунок пені, який доданий до позовної заяви (том 2 а.с. 155-258, том 3 а.с. 1-23), а по договору № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. позивачем надано уточнений розрахунок до клопотання від 18.11.2016 р. про долучення документів (том 5 а.с. 211-234).

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач в тому числі просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати тіла кредиту за трьома договорами та пеню за прострочення сплати відсотків за трьома договорами.

Щодо нарухування позивачем пені за прострочення сплати тіла кредиту за договорами № 1323-10 про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 2) та № 1517-14 про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 3), то судом встановлено, що пеня на заборгованість за тілом кредиту нарахована позивачем з порушенням приписів п. 6 ст. 232 ГК України, оскільки умовами вказаних договорів передбачено строк повернення кредиту 30.09.2015 р., отже кінцевий строк нарахування пені на заборгованість за тілом кредиту - 30.03.2016 р., проте позивачем нараховано пеню на тіло кредиту по 18.04.2016 р.

Крім того, як вже зазначалося, відповідачем під час розгляду справи було зроблено заяву про застосування строку позовної давності.

Оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 04.08.2016 р., то враховуючи приписи ст. 258 ЦК України, позовні вимоги про стягнення пені, яка нарахована до 04.08.2015 р., заявлені з пропуском спеціального строку позовної давності, встановленого в один рік.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. було призначено судову додаткову економічну та судову товарозначву експертизи у справі № 911/2495/16, проведення яких доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; винесено на вирішення судової економічної експертизи такі завдання:

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсотках перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?

Судом було вказано, що пеня за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту мала бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, але не більш ніж з 04.08.2015 р. по 30.03.2016 р., а пеня за прострочення сплати заборгованості по відсоткам мала бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, починаючи не раніше ніж з 04.08.2015 р. та по дату, на яку припадає півроку з моменту прострочення сплати заборгованості, на яку вона нарахована.

На вирішення судової товарознавчої експертизи з оцінки вартості майна були винесені такі питання:

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 26.06.2013 р. № 3465ТО/0613 застави товарів в обороті, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 12), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 28.03.2014 р. № 3571ОС/0314 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 12-13), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 28.04.2012 р. № 3293ОС/0412 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 13-16), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 15.08.2014 р. № 3621ОС/0814 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 17-18), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91.

Ухвала господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. про призначення судової додаткової економічної та судової товарозначої експертизи у справі № 911/2495/16 набрала законної сили, проте не була виконана з вищезазначених причин.

Заперечуючи проти призначення судової додаткової економічної експертизи, позивач посилається на те, що по-перше: суд може самостійно визначити суму пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу; а по-друге: відповідачем до суду не надано жодного контррозрахунку чи іншого доказу, який би підтверджувув невірність чи помилковість доданого до позову розрахунку заборгованості в частині пені. Також позивач зазначає, що в матеріалах справи наявний детальний розрахунок заборгованості боржника та виписки по рахунках, на підставі аналізу яких можливо зробити висновок про правильність проведених розрахунків.

Проте, вказані заперечення позивача є такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Саме на підставі зробленого судом детального аналізу розрахунку пені позивача, судом встановлено. що за прострочення сплати тіла кредиту за договорами № 1323-10 про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 2) та № 1517-14 про відновлювальну кредитну лінію (кредитний договір 3), пеня на заборгованість за тілом кредиту нарахована позивачем з порушенням приписів п. 6 ст. 232 ГК України, оскільки умовами вказаних договорів передбачено строк повернення кредиту 30.09.2015 р., отже кінцевий строк нарахування пені на заборгованість за тілом кредиту - 30.03.2016 р., проте позивачем нараховано пеню на тіло кредиту по 18.04.2016 р.

Отже, невідповідність розрахунку пені вимогам п. 6 ст. 232 ГК України встановлена саме судом, а не відповідачем.

При цьому, як вже зазначалося, відповідачем під час розгляду справи було зроблено заяву про застосування строку позовної давності.

Оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 04.08.2016 р., то враховуючи приписи ст. 258 ЦК України, позовні вимоги про стягнення пені, яка нарахована до 04.08.2015 р., заявлені з пропуском спеціального строку позовної давності, встановленого в один рік.

На підставі викладененого, судом в ухвалі від 12.12.2017 р. було вказано експертам, що пеня за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту мала бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, але не більш ніж з 04.08.2015 р. по 30.03.2016 р., а пеня за прострочення сплати заборгованості по відсоткам мала бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, починаючи не раніше ніж з 04.08.2015 р. та по дату, на яку припадає півроку з моменту прострочення сплати заборгованості, на яку вона нарахована.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти надавались банком третій особі за договорами № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р., № 1323-10від 06.07.2010 р. та № 1517-14 від 08.08.2014 р. шляхом відкриття позичкових рахунків в національній валюті, доларах США та євро. За договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. було відкрито одинадцять позичкових рахунків. За договором № 1323-10від 06.07.2010 р. було відкрито девятнадцять позичкових рахунків. За договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. було відкрито шість позичкових рахунків.

За кожним позичковим рахунком позивачем надано окремий розрахунок пені, який доданий до позовної заяви (том 2 а.с. 155-258, том 3 а.с. 1-23), а по договору № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. позивачем надано уточнений розрахунок до клопотання від 18.11.2016 р. про долучення документів (том 5 а.с. 211-234).

Великий обсяг наданих розрахунків, виявлені судом помилки у вказаних позивачем періодах розрахунків, та необхідність при здійсненні перерахунків дотримання строків позовної давності, вказують не те, що для здійсненя вірного розрахунку пені необхідні спеціальні знання. При цьому, визначеня вірних періодів нарахування пені належить виключно до повноважень суду.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Враховуючи те, що у висновку експертами не було надано відповідей на всі поставлені судом питання, а саме не було встановлено розміру пені за прострочення сплати тіла кредитів та пені за прострочення сплати відсотків, а встановлення вказаних питань необхідне для вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне призначити додаткову судову експертизу, на розгляд якої винести наступні завдання:

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсотках перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?

При цьому, пеня за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту має бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, але не більш ніж з 04.08.2015 р. по 30.03.2016 р.

Пеня за прострочення сплати заборгованості по відсоткам має бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, починаючи не раніше ніж з 04.08.2015 р. та по дату, на яку припадає півроку з моменту прострочення сплати заборгованості, на яку вона нарахована.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 року № 4 витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Оскільки позивачем заявлена позовна вимога в тому числі про стягнення пені, при цьому розрахунок пені зроблений з порушенням приписів п. 6 ст. 232 ГК Украхни, то витрати на проведення вказаної експертизи покладаються на позивача.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність призначення додаткової економічної експертизи, то він вважає такрож за доцільне провесити судову товарознавчу експертизу у справі № 911/2495/16, призначену ухвалою від 12.12.2017 р. з підстав в ній зазначених, за наявними матеріалами справи. При цьому, якщо експерт дійде висновку про необхідність витребування додаткових матеріалів, він не позбавлений можливості їх витребувати в порядку та з дотриманням передбачених законом строків.

Оскільки клопотання про призначення товарознавчої експертизи заявлене відповідачем з метою отримання доказів, які можуть підтвердити його заперечення проти вартості майна, за якою позивач просить звернути стягнення, то витрати на проведення товарознавчої експертизи на даній стадії розгляду справи покладаються на відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

У зв'язку з вищевикладеним, провадження у справі підлягає зупиненню до одержання висновків судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертиз у справі № 911/2495/16.

Керуючись ст.ст. 99, 228, 232, 234, 258 Господарського процесуального кодексу України, суд

Постановив:

1. Призначити судову додаткову економічну та судову товарознавчу експертизи у справі № 911/2495/16, проведення яких доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. Винести на вирішення судової економічної експертизи такі завдання:

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсотках перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1065м-01-16 від 04.04.2006 р. про мультивалютну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1323-10 від 06.07.2010 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?;

- Визначити вірну суму пені за прострочення сплати заборгованості по відсоткам перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за договором № 1517-14 від 08.08.2014 р. про відновлювальну кредитну лінію?

При цьому, пеня за прострочення сплати заборгованості по основному тілу кредиту має бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, але не більш ніж з 04.08.2015 р. по 30.03.2016 р.

Пеня за прострочення сплати заборгованості по відсоткам має бути розрахована в межах періодів, визначених позивачем, починаючи не раніше ніж з 04.08.2015 р. та по дату, на яку припадає півроку з моменту прострочення сплати заборгованості, на яку вона нарахована.

3. Винести на вирішення судової товарознавчої експертизи з оцінки вартості майна такі питання:

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 26.06.2013 р. № 3465ТО/0613 застави товарів в обороті, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 12), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 28.03.2014 р. № 3571ОС/0314 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 12-13), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 28.04.2012 р. № 3293ОС/0412 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 13-16), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91;

- Яка ринкова вартість майна, переданого в заставу за договором від 15.08.2014 р. № 3621ОС/0814 застави основних засобів, перелік якого міститься в прохальний частині позовної заяви ( т.1 а. с. 17-18), що є власністю ПрАТ Росава, та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91.

4. Для проведення експертиз надіслати справу № 911/2495/16 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

5. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України.

6. По закінченню експертиз висновки та матеріали справи № 911/2495/16, а також документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертиз, надіслати до господарського суду Київської області.

7. Витрати, пов`язані з проведенням економічної експертизи, на даній стадії розгляду покласти на позивача, а витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи експертизи, покласти на відповідача.

8. Попередити сторони про майнову відповідальність за невиконання вимог ухвали господарського суду.

9. Зупинити провадження у справі № 911/2495/16 до одержання висновків судової додаткової економічної та судової товарознавчої експертиз.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27.09.2018 р.

Головуючий О.О. Рябцева

Суддя В.А. Ярема

Суддя В.М. Бацуца