Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/532/18

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" (м. Вінниця)

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія" Баварія Агро" (с. Дворище, Хорошівського р-ну, Житомирської області)

про стягнення 2011387,40грн (з урахуванням заяви від 04.09.2018 №482 (вх.г/с02-44/1090/18 від 06.09.2018) про збільшення позовних вимог - 2319642,13 грн)

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю - Підприємство "Авіс" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" про стягнення 2011387,40 грн, з яких: 1431224,01 грн основного боргу, 403558,86 грн пені, 60419,11 грн 3% річних, 62521,14 грн інфляційних втрат.

У якості правових підстав позову позивач посилається на ст. 713 ЦК України, у якості фактичних підстав - Договір №ДА-17 контрактації сільськогосподарської продукції від 06.03.2017.

Ухвалою від 22 червня 2018 господарський суд відкрив провадження у справі №906/532/18 за правилами загального позовного провадження.

04 липня 2018р. до господарського суду повернулася ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.06.2018р., надіслана на адресу відповідача - вул. Л.Українки, буд. 10, кім.2, с. Дворище, Хорошівського р-ну, Житомирської області, 12140, з відміткою органу зв'язку про причини невручення "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с. 66-68).

Судом здійснено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.08.2018 стосовно відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро", згідно якого юридична адреса відповідача вказана - 12140, Житомирська область, Хорошівський район, с. Дворище, вул. Лесі Українки, буд. 10, кім. 2 (69).

Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів по 21.09.2018, повторно зобов'язав відповідача надіслати на адресу суду та позивача обґрунтований відзив на позовну заяву разом з додатками з урахуванням ст. 165 ГПК України.

28.08.18р. до господарського суду повернулося поштове відправлення, надіслане на юридичну адресу відповідача з відміткою про вручення 27.08.18 уповноваженій особі (а.с. 75).

Натомість 31.08.18р та 03.09.18р. повернулися без вручення на адресу суду ухвала суду від 20.08.18 року та які були надіслані відповідачу на інші поштові адреси (а.с. 76-81).

06 вересня 2018р. до господарського суду позивач надіслав заяву про збільшення розміру позовних вимог за вих. №482 від 04.09.2018 року (вх. г/с №02-44/1090/18), згідно якої просить суд стягнути з відповідача - 2 319 642, 13 грн., з яких: 1 431 224, 01 грн. сума основного боргу, 509 665, 49 грн. пені, 262 567, 21 грн. - 10% річних, 116 185, 42 грн. інфляційних втрат (а.с. 83-94).

Ухвалою від 06 вересня 2018р. господарський суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Підприємство "Авіс" від 04.09.2018 №482 (вх. №02-44/1090/18 від 06.09.2018) та відклав підготовче засідання (а.с. 98).

17.09.18р та 18.09.18р до господарського суду повернулася без вручення ухвала суду від 06.09.18р., надіслана відповідачу на юридичну та інші адреси (а.с. 100-105).

Ухвалою від 20 вересня 2018 року господарський суд закрив підготовче засідання та призначив справу №906/532/18 до судового розгляду по суті (а.с. 109).

26 вересня 2018 року та 02 жовтня 2018 року до господарського суду повернулися без вручення ухвала суду від 06 вересня 2018р., надіслані відповідачу на інші адреси (а.с. 110-112, 114-116).

Правова позиція відповідача по суті спору станом на 04.10.18р господарському суду невідома.

З огляду на ч. 9 ст. 165 ГПК України, ст.242 ГПК України, суд вирішує здійснювати розгляд справи по суті без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2017р. між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Підприємство "Авіс" (позивач, сторона 1) та відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" (відповідач, сторона 2) був укладений Договір №ДА-17 контрактації сільськогосподарської продукції (надалі за текстом - Договір №ДА-17) (а.с. 16-20).

За умовами Договору №ДА-17 сторони погодили, що позивач зобов'язався передати відповідачу посівний матеріал високоолеїнового соняшника (надалі іменується "посівний матеріал") та здійснити розрахунок за поставлений стороною 2 соняшник, вирощений із посівного матеріалу (п.1.1.1. Договору №ДА-17).

Відповідач зобов'язався прийняти посівний матеріал й використати його за цільовим призначенням, встановленим даним Договором, здійснити за нього розрахунок та поставити позивачу соняшник, вирощений із посівного матеріалу (п.1.1.2. Договору №ДА-17).

Позивач зобов'язався прийняти соняшник, вирощений відповідачем із посівного матеріалу та оплатити його вартість протягом десяти банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від відповідача із одночасним підписанням накладних та/або інших документів, передбачених даним Договором (п.1.1.3. Договору №ДА-17).

Сторони домовилися, що посівний матеріал та соняшник разом у цьому договорі іменуються "предмет договору" (п.1.2. Договору №ДА-17).

У п. 1.3. Договору №ДА-17 сторони домовились, що найменування, кількість предмету договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру та загальна сума предмету договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, актах приймання-передачі та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного Договору.

За умовами п. 1.6. Договору №ДА-17 право власності на посівний матеріал у відповідача виникає після здійснення за нього розрахунку перед позивачем у повному обсязі; право власності на соняшник виникає у позивача в момент передачі відповідачу посівного матеріалу (п. 1.7. даного Договору).

Позивач зобов'язався:

- передати відповідачу посівний матеріал у кількості 530 посівних одиниць з метою його посіву на земельній ділянці розміром 1060 га. Ціна одиниці посівного матеріалу та загальну вартість всієї його партії зазначається у специфікації та/ або видатковій накладній (п.2.1.1. Договору №ДА-17);

- придбати у відповідача весь врожай соняшника, вирощеного стороною 2 із посівного матеріалу та зібраний на земельній ділянці, відведеній для такої мети розміром 1060 га (п.2.1.3. Договору №ДА-17);

- поставити посівний матеріал відповідачу власними транспортними засобами та за власний рахунок до 30 квітня 2017р. Вартість транспортування входить у вартість посівного матеріалу та зазначається у видаткових накладних (п. 2.1.4. Договору №ДА-17);

- оплатити вартість соняшника, вирощеного відповідачем із посівного матеріалу, яка рівняється ринковій ціні звичайного товарного соняшника станом на день його поставки (купівлі-продажу) у регіоні місцезнаходження сторони 2 по заліковій вазі згідно квитанцій, оформлених лабораторією сторони 1 (2.1.6. Договору №ДА-17).

В свою чергу, відповідач зобов'язався:

- своєчасно та в повному обсязі прийняти від позивача посівний матеріал (п.2.2.1.Договору №ДА-17);

- своєчасно й належним чином засіяти земельну ділянку розміром 1060 га посівним матеріалом (п.2.2.2. Договору №ДА-17);

- своєчасно, у повному обсязі та з найменшими втратами виростити, зібрати врожай соняшника та зберігати його у належних умовах до дня передачі виключно позивачу із усіма, передбаченими законодавством, супровідними документами (п.2.2.3.Договору №ДА-17);

- оплатити позивачу вартість посівного матеріалу не пізніше 01 жовтня 2017 року (п. 2.2.4. Договору №ДА-17);

- поставити соняшник, вирощений із посівного матеріалу, виключно стороні 1 у такому порядку:

- 50 (п'ятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 січня 2018р.;

- 50 (п'ятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 травня 2018р. (п. 2.2.5. Договору №ДА-17).

- поставити вирощений із посівного матеріалу Соняшник та зібраний на земельній ділянці, відведеній для такої мети розміром 1060 га, у загальній кількості із розрахунку двадцять п'ять центнерів з одного гектару власними транспортними засобами та за власний рахунок виключно на адресу виробничих потужностей позивача, а саме: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Тютюнника, 88. Поставка Соняшника транспортом позивача можлива за попередньою письмовою домовленістю про це між Сторонами з одночасним коригуванням ціни із врахуванням транспортних витрат (п. 2.2.6. Договору №ДА-17);

- у разі настання обставин, передбачених пп. 3.1.5. Договору, протягом семи банківських днів від дати отримання письмової вимоги сторони 1 у безспірному порядку сплатити на користь покупця штраф у розмірі 30 (тридцяти) % від суми не отриманого покупцем податкового кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок сторони 1 (п. 2.2.13. Договору №ДА-17).

Права сторін, якість предмету договору сторони обумовили у розділі 3-4 Договору №ДА-17.

Ціна предмету договору та порядок розрахунків визначено сторонами у розділі 5 Договору №ДА-17.

У п. 5.1. даного Договору сторони домовились, що ціна за одну посівну одиницю посівного матеріалу визначається у Договорі, специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Умови щодо випадків оплати 100% та часткової оплати сторони погодили у пунктах 5.3-5.4 Договору №ДА-17.

Оплата за предмет договору здійснюється сторонами шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточні рахунки сторін, визначені у даному договорі (п. 5.6. Договору №ДА-17).

За умовами п. 6.1. Договору №ДА-17 сторони погодили, що посівний матеріал вважається переданим стороною 1 та прийнятим стороною 2:

за кількістю: шляхом перевірки та порівняння, відповідно кількості посівних одиниць до кількості посівних одиниць, вказаних у супровідних документах на посівний матеріал. Одна посівна одиниця посівного матеріалу складає 150 000 насіння, що відповідає національному стандарту виміру кількості насіння соняшника.

за якістю: відповідно до п. 4.2. Договору.

За умовами п. 6.2. Договору №ДА-17 передбачено, що соняшник вважається переданим стороною 2 та прийнятим стороною 1:

- за кількістю: по заліковій вазі згідно квитанцій, оформлених лабораторією сторони 1;

- за якістю: за показниками, передбаченими п.4.1. Договору.

Факт приймання-передачі предмету Договору підтверджується оформленими належним чином видатковими накладними (п.6.5. Договору №ДА-17).

У п. 7.4. Договору №ДА-17 сторони домовились, що при порушенні виконання зобов'язань, передбачених підпунктами 2.2.4 пункту 2.2. Договору, сторона 2 сплачує на користь сторони 1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період протермінування платежу, 10% річних, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних або несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожен день прострочення за весь період протермінування платежу. Обмеження, передбачені п.6 ст. 232 Господарського кодексу України у даному випадку не застосовуються.

У разі, якщо сторона 2 не поставила та/або не допоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним Договором, вона зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % від ринкової вартості не передбаченого стороні 1 соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше суми розрахунку: із площі 1060 га при врожайності 2,0 т з одного та вартості 11 000, 00 грн. за одну тону (п. 7.5. Договору №ДА-17).

У разі, якщо сторона 2 не поставила та/або не допоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним Договором вважається, що вона використала посівний матеріал не за цільовим призначенням й зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % вартості посівного матеріалу за його нецільове використання (п. 7.6. Договору №ДА-17).

Строк дії Договору №ДА-17, згідно п. 10.2. якого - з моменту його підписання та до 31 травня 2018р.

Факт виконання стороною 1 свого зобов'язання по передачі посівного матеріалу перед відповідачем підтверджується видатковою накладною №AV000023104 від 20 квітня 2017р. на суму з ПДВ - 2 811 120, 00 грн. та довіреністю №3 від 20 квітня 2017р., виданої директору ОСОБА_2 (а.с. 22-23).

Відповідач свого зобов'язання по оплаті коштів за відпущений посівний матеріал, визначений п.2.2.4 п. 2.2. даного Договору (до 01 жовтня 2017р.) не виконав.

31 грудня 2017р. сторони уклали Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно умов якої сторони погодили, що відповідно до підп. 1.1.1. пункту 1.1. Договору сторона 1 передала у власність стороні 2 посівний матеріал високоолеїнового соняшнику на суму 2 811 120, 00 грн. отже, сторона 1 є кредитором, а сторона 2 - боржником з виконання грошового зобов'язання на суму 2 811 120, 00 грн.

За приписами підп. 1.1.2 п. 1.1. Договору сторона 2 передала у власність сторони 1 соняшник високоолеїновий на суму 1 651 869, 10 грн. Сторона 1 оплатила стороні 2 вартість отриманого соняшнику частково у сумі 850 000, 00 грн.

Отже, сторона 2 є кредитором, а сторона 1 - боржником з виконання грошового зобов'язання на суму 801 869, 10 грн. (п. 1.2. Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог).

За умовами п. 1.3. вказаної Угоди, сторони шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог, зменшують взаємні заборгованості на суму 801 869, 10 грн.

З моменту набрання чинності даної Угоди, сторони не являються зобов'язаними одна одній за Договором 1 й Договором 2 суму коштів у розмірі на суму 801 869, 10 грн. (а.с. 46).

02 січня 2018 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Підприємство "Авіс" (первісний боржник), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" (новий боржник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зернова комора" (кредитор) був укладений Договір про переведення боргу №ДА-1, згідно якого сторони домовились, що за цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного кредитора) у зобов'язанні, що виникає із Договору купівлі-продажу сільськогосподарської купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №ДА-36 від 22 лютого 2016 року, що укладений між Первісним боржником та Кредитором.

В порядку та на умовах визначених даним Договором первісний боржник переводить на нового боржника свій борг у розмірі 578 026, 89 грн., що виник за умовами основного договору, укладеного між первісним боржником та Кредитором (п. 1.2. Договору про переведення боргу №ДА-1 (а.с. 48-49).

Таким чином, позивач доводить, що відповідач за отриманий посівний матеріал має заборгованість в сумі 1 431 224, 01 грн.

Несплата відповідачем заборгованості стала підставою для звернення позивачем за захистом свого порушеного права з позовом до суду.

Додатково позивач заявив суду вимоги, з урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог від 06.09.18р, про стягнення пені в розмірі 509 665, 49 грн., 10% річних в сумі 262 567, 21 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 116 185, 42 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши всі обставини справи в сукупності до ст. 86 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку про його задоволення, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами Договір контрактації сільськогосподарської продукції №ДА-17 по своїй правовій суті містить елементи договорів купівлі-продажу та поставки, до яких на відповідно положень ст.712 ч.2 ЦК застосовуються загальні положення про ці договори.

Договір фактично по своїй структурі складається з двох пар окремих зустрічних зобов'язань сторін, у кожної сторони договору виникли зобов'язання по виконанню зустрічних зобов'язань, передбачених Договором №ДА-17.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання по сплаті коштів за поставлений посівний матеріал перед позивачем не виконав, вимогу про сплату боргу в сумі 1 431 224, 01 грн. вважає доведеною, тому задовольняє її в повному обсязі.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Позивачем заявлено до стягнення пеню, згідно п. 7.4. Договору №ДА-17, в розмірі 509 665, 49 грн. за період з 03.10.2017 по 04.09.2018 (а.с. 85).

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його обґрунтованим, тому задовольняє його в повному розмірі на суму 509 665, 49 грн.

Положення ч.2 ст. 625 ЦК України в частині сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% процентів річних застосовується за наявності порушення будь-якого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що сторони встановили інший розмір відсотків річних (п. 7.4. Договору №ДА-17), ніж встановлено ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме - 10%.

Господарський суд перевіривши розрахунок позивача 10% річних на суму 262 567, 21 грн., вважає його обґрунтованим, тому задовольняє його в повному розмірі на суму 262 567, 21 грн.

Позивач заявив до стягнення суму інфляційних втрат за період листопада-грудня 2017р та січня-квітня 2018р на загальну суму 116 185, 42 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок якого, визнає його арифметично правильним, тому задовольняє у повному обсязі в сумі 116 185, 42 грн.

Щодо витрат, пов'язаних з судовими витратами та витратами з наданням правничої допомоги на суму 10 000, 00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Як підтверджено матеріалами справи, 06 червня 2018 року між адвокатом ОСОБА_3 (Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000116, виданого ОСОБА_4 адвокатів Вінницької області від 18 січня 2017р №1 та позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Підприємство "Авіс" був укладений Договір про надання правової допомоги №К-22 (а.с. 55-56).

За видатковими касовими ордерами від 06.06.18р та 07.06.18р позивач сплатив кошти адвокату ОСОБА_3 в сумі 10 000, 00 грн. (9900, 00 грн. + 100 грн.) (а.с. 57-58).

При здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує критерії того, що дана справа є нескладною в розумінні ст.12 ГПК України, при цьому виконані адвокатом роботи (надані послуги) не відносяться до категорії складних та не пов'язані із застосуванням значного обсягу законодавства, у зв'язку з цим, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу на суму 10 000, 00 грн.

З урахуванням ст. 129 ГПК України, судовий збір в загальній сумі 34 794, 63 грн. та витрати, пов'язані із розглядом справи в сумі 10 000, 00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" (12140, Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул.Лесі Українки, б.10, кім.2, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" (21037, м.Вінниця, вул.Пирогова, б.150, код ЄДРПОУ 13304,13грн, з яких: 1431224,01грн основного боргу, 509665,49грн пені, 262567,21грн 10%річних, 116185,42грн витрат на інфляційне збільшення, 34794,63грн судового збору та 10000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.10.18

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу,

2- позивачу ТОВ "Підприємство "Авіс" 21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, б. 150 (рек. з повідомл.),

3-5 - відповідачу : 1) 12140, вул. Л. Українки, буд. 10, кім. 2, с. Дворище, Хорошівського р-ну, Житомирської обл. (рек. з повід.),

2) 21018, АДРЕСА_1;

3) 22363, Вінницька обл., Літинський район, с.Дашківці, вул.Гагаріна, буд.18.