ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" вересня 2018 р.Справа № 924/175/18
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник Б.О., розглянувши клопотання про закриття провадження у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Камянець-Подільський Хмельницької області

до фірми Ванар Інтернационал, м. Радом, Республіка Польща

про стягнення 22011 доларів США

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 - згідно з ордером від 03.04.2018 р. №133813

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №1/2018 від 26.04.2018 р.

Ухвала постановляється 26.09.2018 р., оскільки у підготовчому засіданні 10.09.2018 р. постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання, 19.09.2018 р. про оголошення у підготовчому засіданні перерви, 20.09.2018 р. - про відкладення підготовчого засідання.

У засіданні проголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

встановив: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Камянець-Подільський Хмельницької області звернулась до суду з позовом до фірми Ванар Інтернационал, м. Радом, Республіка Польща про стягнення 22011 доларів США.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем обов'язку з оплати поставленого позивачем товару відповідно до контракту №03/2017 від 01.09.2017 р. При цьому посилається на положення ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 173-175, 265 ГК України, ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Представником відповідача 19.09.2018 р. було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 231 ГПК України, мотивоване тим, що ГПК України не передбачено договірної підсудності і справа відповідно до ст. 27 ГПК України повинна розглядатися за місцезнаходженням відповідача. Зауважив, що п. 5.2 контракту не дозволяє встановити суд, який сторони обрали для вирішення спору, тому для його реалізації потрібне додаткове погодження між сторонами. Робить висновок, що справа не підсудна господарському суду Хмельницької області та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Представник відповідача подане клопотання підтримав, зазначаючи про непідсудність спору між сторонами господарському суду Хмельницької області.

Представник позивача проти зазначеного клопотання заперечив, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість. Аналізуючи положення ч. 3 ст. 4, п.1.ч.1 ст. 20 , ч. 1 ст. 366 ГПК України, ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне право", п. п. 5.2, 5.3 контракту № 03/2017 від 01.09. 2017 р., стверджує, що позов правомірно подано до господарського суду Хмельницької області як єдиного належного державного суду за місцезнаходженням позивача. Приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства, враховуючи те, що спір виник внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати заборгованості за поставлений товар, робить висновок, що спір підвідомчий господарському суду Хмельницької області.

Розглядаючи клопотання відповідача про закриття провадження у справі судом враховується, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Як убачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у справі є стягнення з відповідача коштів за поставлений товар на підставі контракту №03/2017 від 01.09.2017 р..

Тобто зазначений спір виник у звязку зі здійсненням сторонами господарської діяльності, а тому з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вищезазначеним спростовуються доводи відповідача щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З приводу доводів відповідача про те, що у п. 5.2 контракту №03/2017 від 01.09.2017 р. сторонами чітко не визначено, який саме суд повинен розглядати спір, не дотримано форму та зміст такого застереження, суд враховує таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

У статті 366 ГПК України зазначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України

Відповідно до ст. 27 ГПК України позов предявляється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, які кореспондуються з вимогами ч. 1 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та ч. 1 ст. 10 Цивільного Кодексу України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 33 Договору між Україною і ОСОБА_4 про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 р., ратифікованого постановою Верховної ради України N3941-XII від 04.02.1994 р. (далі - Договір), передбачено, що зобов'язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству. У справах, зазначених в пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на цій території знаходиться предмет спору або майно відповідача. Компетенція, про яку йде мова в пункті 2, може бути змінена за згодою учасників договірних відносин.

Таким чином, міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, передбачено право учасників договірних відносин змінити компетенцію суду Договірної сторони.

Так, у п. 5.2 контракту №03/2017 від 01.09.2017 р. зазначено, що не врегульовані шляхом двосторонніх переговорів спори сторін підлягають розгляду компетентним арбітражним судом або у державному суді за місцем знаходження позивача.

З аналізу змісту вищезазначеної умови контракту слідує, що сторони погодили можливість розгляду їхніх спорів як компетентним арбітражним судом, так і у державному суді за місцем знаходження позивача. Тобто звернення сторони договору (позивача) до суду за місцем знаходження позивача в даному випадку передбачене умовами контракту та не суперечить їм.

Враховуючи те, що спір між сторонами виник з господарських відносин та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України підлягає розгляду господарським судом в порядку господарського судочинства, беручи до уваги умови п. 5.2 контракту №03/2017 від 01.09.2017 р. та те, що місцем знаходження позивача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_1, звернення позивача до господарського суду Хмельницької області з цим позовом є правомірним, а тому вищезазначений спір між сторонами підлягає розгляду господарським судом Хмельницької області, як судом що здійснює правосуддя в господарських відносинах.

Також суд зауважує, що твердження відповідача про те, що спір між сторонами не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суперечить його посиланням в обґрунтування необхідності розгляду спору за місцезнаходженням відповідача на норми Господарського процесуального кодексу України, який визначає, зокрема юрисдикцію та повноваження саме господарських судів.

Крім того, судом звертається увага, що згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Як убачається з п. 1.1 контракту №03/2017 від 01.09.2017 р., продавець зобов'язується продати, поставити і передати у власність покупця товар на умовах FCA (згідно з правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.). У наявному у матеріалах справи інвойсі №03/2017 (рахунок-фактура) від 01.09.2017 р., складеному на підставі контракту №03/2017 від 01.09.2017 р., зазначено умови поставки: FCA м. Кам'янець-Подільський.

Враховуючи вищевикладене у сукупності суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача (від 22.03.2018 р.) про закриття провадження у справі №924/52/18.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання фірми Ванар Інтернационал (від 19.09.2018 р.) про закриття провадження у справі №924/175/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 26.09.2018 р., оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.09.2018 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (32300, АДРЕСА_2), 3 - ОСОБА_2 (32300, Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, проспект Грушевського, 46/304), 4 - відповідачу (ОСОБА_4, Мазовецьке воєводство, 26-600, м. Радом, вул. Владислава Домогальського, 7 (Polska, woj. Mazowieckie, 26-600, m. Radom, ul. Wladyslawa Domagalskiego, 7)), 5 - представнику позивача ОСОБА_3 (58001, м. Чернівці, вул. Шевченка, 28, оф. 308). Всім рек. з пов. про вруч.