ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/45/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Вронська Г.О., Пєсков В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика",

відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",

представник - адвокат Дороніна О.М. (довіреність №007Др-62-0418 від 11.04.2018)

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

від 31.05.2018

у складі колегії суддів: Будішевська Л.О. (головуючий), Таран С.В., Богатир К.В.

та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області

від 12.03.2018

у складі судді Алексєєва А.П.

у справі № 915/45/18

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

про стягнення 49 164, 04 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 25.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" звернулося безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.03.2018 у справі №915/45/18 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/45/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Вронська Г.О., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018.

3. Ухвалою від 11.07.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №915/45/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.03.2018, призначив розгляд касаційної скарги на 06.09.2018 о 10 год. 00 хв.

4. 06.09.2018 розгляд касаційної скарги ТОВ "Роскосметика" не відбувся у зв'язку з відпусткою судді Вронської Г.О., про що сторін було повідомлено телефонограмою, судове засідання з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" призначено на 12.09.2018 об 11 год. 00 хв.

5. Відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" подало відзив на касаційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика".

6. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень частини 1 статті 8 Конституції України, пункту 2 частини 1 статті 175, пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

7. 18.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом за вих. №17/1-2018 від 17.01.2018 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про стягнення штрафу в розмірі 49 164,04 грн.

7.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про порушення відповідачем зобов'язань за Типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб промислових підприємств та інших суб'єктів господарювання, які є кінцевими споживачами) №ТП-ПР-1121282-МГ від 30.12.2012 (далі - Договір) внаслідок неправомірного припинення газопостачання в період з 03.02.2015 по 30.06.2015, зазначаючи про те, що відповідно до пункту 6.4.1 Договору, у разі невиконання своїх зобов'язань щодо обсягів постачання газу, Постачальник (відповідач у справі) зобов'язаний виплатити Споживачеві (позивач у справі) суму в розмірі вартості недопоставленого газу. Вартість недопоставленого газу за розрахунками позивача за цей період становила 49 164, 04 грн.; саме цю суму він просив стягнути з відповідача, посилаючись на пункт 6.4.1 Договору та визначаючи її як штрафну санкцію за порушення умов Договору.

Короткий зміст рішення першої інстанції

8. Ухвалою від 12.03.2018 Господарський суд Миколаївської області закрив провадження у справі №915/45/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про стягнення штрафу в розмірі 49 164, 04 грн., судовий збір на суму 1 762 грн., сплачений за платіжними дорученнями №740 від 17.01.2018 на суму 1 700 грн. та №551 від 29.01.2018 на суму 62 грн., повернув позивачу з бюджету на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

8.1. Суд першої інстанції встановив таке:

- 15.03.2016 ТОВ "Роскосметика" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з ПАТ "Миколаївгаз" грошових коштів на загальну суму 76 626, 47 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), з яких 49 164, 04 грн. борг за недопоставлений газ, 27 462, 43 грн. авансовий платіж, а також судові витрати у справі на суму 1 378 грн., з посиланням на невиконання відповідачем зобов'язання з постачання газу за укладеним між ними договором на постачання природного газу за регульованим тарифом від 30.12.2012 №ТП-ПР-1121282-МТ. Щодо стягнення вартості недопоставленого газу в розмірі 49 164, 04 грн., позивач послався на порушення відповідачем умов договору, у зв'язку з чим просив суд застосувати положення пункту 6.4.1 Договору; рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2016 у справі №916/256/16 зазначені позовні вимоги задоволено повністю, стягнено з ПАТ "Миколаївгаз" на користь ТОВ "Роскосметика" грошові кошти: 49 164, 04 грн. - вартість недопоставленого газу, 27 462, 43 грн. авансових платежів, 3 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката, а також кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором на суму 1 378 грн.;

- при цьому, місцевий суд на підставі положень статей 525, 526, 629, частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, частин 1, 2 статті 193, статті 265 Господарського кодексу України дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки факт невиконання відповідачем зобов'язань з поставки газу у строки та в обсягах, обумовлених Договором на здійснену суму передоплати, є підставою для повернення попередньої оплати в сумі невиконаного зобов'язання, що становить 27 462, 43 грн.; а також з урахуванням пунктів 6.4.1 та 6.4 Договору, задоволено вимоги про стягнення на користь позивача вартості недопоставленого газу в розмірі 49 164, 04 грн. При задоволенні позову суд посилався на рішення суду у справі №915/1593/15, яким було встановлено, що ПАТ "Миколаївгаз" безпідставно здійснило припинення газопостачання ТОВ "Роскосметика";

- переглядаючи справу №916/256/16 апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення авансового платежу на суму 27 462, 43 грн. за непоставлений природний газ, однак, відмовив у стягненні 49 164, 04 грн. Апеляційний суд дійшов висновку, що згідно з пунктами 6.4.1., 6.4. Договору, можуть стягуватися ймовірні матеріальні збитки за порушення умов договору постачання газу у випадку, якщо сторона здійснила передоплату за договором, а потім їй незаконно відключили газ. При цьому, як зазначив апеляційний суд, даних про те, що припинення газопостачання було неправомірним в нього немає з огляду на те, що постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 у справі №915/1593/15 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2015 у справі №915/1593/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області. Саме в межах цієї справи розглядалися позовні вимоги ТОВ "Роскосметика" щодо правомірності припинення газопостачання з боку відповідача - ПАТ "Миколаївгаз". В подальшому, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2016 у справі №915/1593/15 за позовом ТОВ "Роскосметика до ПАТ "Миколаївгаз" про визнання неправомірними дій ПАТ "Миколаївгаз" з припинення (обмеження) газопостачання та зобов'язання поновити газопостачання та виконати всі дії, пов'язані з відновленням газопостачання, провадження у справі припинено за клопотанням представника ТОВ "Роскосметика" у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України в редакції до 15.12.2017. Ухвала суду від 22.08.2016 сторонами не оскаржувалась та є чинною.

8.2. Ухвала суду першої інстанції мотивована таким:

- у постанові суду апеляційної інстанції у справі №915/256/16 від 13.09.2016 зроблено висновок про те, що спірну суму з підстав порушення умов пункту 6.4.1. Договору не може бути стягнуто з відповідача; зазначену постанову апеляційного суду залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016;

- з огляду на зазначене, місцевий суд дійшов висновку, що предмет спору у даній справі №915/45/18 (про стягнення грошової суми 49 164, 04 грн. за порушення пункту 6.4.1. Договору) є тотожними предмету позову та підставам позову у справі №915/256/16 в частині відмови у стягненні 49 164, 04 грн. за недоведенням порушення умов пункту 6.4.1.Договору. Отже, існує таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою закриття провадження у даній справі №915/45/18 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 та пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

9. Постановою від 31.05.2018 Одеський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Роскосметика" залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.03.2018 про закриття провадження у справі №915/45/18 залишив без змін.

9.1. Апеляційний суд погодився з повнотою дослідження тотожності предмета та підстав позову в частині стягнення 49 164, 04 грн. у даній справі №915/45/18 та у справі №915/256/16, де позивачу чинним рішенням суду (постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2016) було відмовлено у задоволенні вимог про стягнення зазначеної суми в порядку порушення пункту 6.4.1. Договору за недоведенням фактичного складу цивільного правопорушення.

- постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016 постанову суду апеляційної інстанції від 13.09.2016 у справі №915/256/16 залишено без змін;

- з огляду на встановлену преюдицію рішень у справі №915/256/16 про фактичний розгляд спірних вимог позивача, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що предмет спору у даній справі №915/45/18 (стягнення суми за недопоставлений газ в розмірі 49 164, 04 грн. з підстав порушення відповідачем обов'язків за договором та як наслідок застосування пункту 6.4.1 Договору) є тотожними предмету та підставам позову у справі №915/256/16, а тому закриття провадження у даній справі №915/45/18 є обґрунтованим підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (позивача у справі)

10. Скаржник доводив, що суди неправильно визначили предмет позову у справі №915/256/16 та помилково ототожнили його з предметом позову в даній справі №915/45/18. Скаржник зазначав, що суди першої та апеляційної інстанцій рішеннями, що оскаржуються, позбавили його права на стягнення з відповідача господарської санкції (штрафної санкції згідно з пунктом 6.4.1.Договору) за порушення зобов'язань за договором поставки газу, чим порушили вимоги частини 1 статті 8 Конституції України.

Доводи інших учасників справи

11. Відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Роскосметика" зазначило, що правовій природі пункту 6.4.1. Договору поставки №ТП-ПР-1121282-МГ від 30.12.2012 вже була дана оцінка при розгляді спірних вимог у справі №915/256/16, а тому вимоги скаржника безпідставні.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

12. Конституція України

Частина 1 статті 8 - в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

13. Господарський кодекс України

Частина 1 статті 193 - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 217 - господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частина 1 статті 230 - штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

14. Цивільний Кодекс України

Частина 1 статті 549 - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 1 статті 550 - право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частина 1 статті 552 - сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Частина 2 статті 552 - сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

15. Господарський процесуальний кодекс України в редакції з 15.12.2017

Пункт 2 частини 1 статті 175 - суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Пункт 3 частини 1 статті 231 - господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

16. З огляду на компетенцію касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами норм матеріального права - частини 1 статті 8 Конституції України та норм процесуального права - пункту 2 частини 1 статті 175, пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

17. Виходячи із системного аналізу положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України та частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою, як різновидом штрафних санкцій, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом у даній справі №915/45/18, скаржник зазначив про порушення відповідачем зобов'язань з постачання газу та стягнення з нього на підставі пункту 6.4.1. Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб промислових підприємств та інших суб'єктів господарювання, які є кінцевими споживачами) №ТП-ПР-1121282-МГ від 30.12.2012, внаслідок неправомірного припинення газопостачання за період з 03.02.2015 по 30.06.2015, грошової суми в розмірі 49 164, 04 грн., що відповідає вартості недопоставленого газу за відсутності факту його передоплати як штрафної санкції.

18. Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 175 та пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, господарський суд зобов'язаний закрити провадження у справі, якщо суд встановить обставини щодо наявності рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Верховний Суд звертає увагу, що судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанцій підтверджено те, що у справі №915/256/16 розглядались позовні вимоги ТОВ "Роскосметика" до ПАТ "Миколаївгаз", зокрема, про стягнення з останнього грошової суми 49 164, 04 грн. за непоставлений газ з обґрунтуванням порушення умов укладеного договору постачання газу, а зокрема, пункту 6.4.1 Договору.

Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про наявність рішення суду, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами (Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика"), про той самий предмет (стягнення 49 164, 04 грн.) і з тих самих підстав (невиконання умов договору, пункт 6.4.1. Договору №ТП-ПР-1121282-МГ від 30.12.2012) у справі №915/256/16, за яким позивачу вже було відмовлено у стягненні спірної суми.

19. Верховний Суд звертає увагу на те, що положеннями статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а положення статті 8 Конституції України про верховенство права не суперечать приписам статті 61 Конституції України.

Відтак, повторний розгляд спору про стягнення спірної суми за наявності чинного рішення суду про відмову у задоволенні вимог про її стягнення з тих же самих підстав може призвести до очевидного порушення принципу, закріпленого статтею 61 Конституції України.

20. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятої місцевим судом ухвали про закриття провадження у справі та постанови апеляційного суду, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

21. Доводи скаржника, зазначені в пункті 10 мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками згідно з пунктами 17-20 її мотивувальної частини.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення без змін постанови апеляційного суду та ухвали місцевого суду у справі №915/45/18.

В. Судові витрати

23. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником відповідно до статті 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.03.2018 у справі №915/45/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді Г.О. Вронська

В.Г. Пєсков