ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1913/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт", м.Київ,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м.Харків,
про стягнення 16923,30 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність № 119 від 29.12.2017);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт", м.Київ, 12.07.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м.Харків, про стягнення страхового відшкодування в розмірі 16923,30 грн. в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення приписів ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування у строк до 25.08.2017 не сплатив.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.08.2018 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1913/18; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 22.08.2018, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що ТДВ "Міжнародна страхова компанія" не мало можливості переконатись в тому, чи відповідають документи, надані позивачем в обґрунтування розміру виплаченого відшкодування тим пошкодженням, що були одержані застрахованим транспортним засобом внаслідок ДТП 23.12.2016. Крім того, відповідач вказав на розбіжності в сумах вартості ремонту. Зокрема, до матеріалів справи позивачем надано рахунок-фактуру ТОВ "APТСІТІ", відповідно до якого вартість ремонту без урахування коефіцієнту зносу становить 22523,30 грн. без ПДВ. Саме виходячи з вказаного рахунку, позивачем було нараховано і сплачено страхове відшкодування, виходячи з розрахунку розміру відшкодування, вказана сума була зменшена на суму франшизи в 5600 грн., хоча відповідно до п. 11.1.-11.3. Договору страхування, її розмір визначений як 0. Також у відзиві відповідач зазначає, що позивачем був наданий звіт № 5857 від 01.02.2017 оцінювача ФОП ОСОБА_2, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_1, становить 11939,72 грн. Відповідач вважає, що рахунок ТОВ "АРТСІТІ" не є належним, допустимим та достовірним доказом розміру відшкодування, оскільки не містить коефіцієнту зносу. Проте, такий розрахунок містить звіт № 5857 від 01.02.2017 оцінювача ФОП ОСОБА_2, у зв'язку з чим з вирахуванням суми франшизи в 1000 грн. (п.полісу АК/4962975 та ст. 12 Закону), відповідач вважає, що мова може теоретично йти про стягнення 10939,72 грн., а не про 16923,30 грн., як зазначено в ціні позову.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2018 розгляд справи було відкладено на 27.09.2018 о 10:50; зобов'язано позивача в строк до 27.09.2018 надати детальний та обґрунтований розрахунок суми позовних вимог - 16923,30 грн., з визначенням підстав нарахування; запропоновано позивачу, у разі незгоди з позицією відповідача, надати в строк до 27.09.2018 відповідь на відзив відповідача в порядку ст. 166 ГПК України.

У судове засідання 27.09.2018 представник позивача не з'явився, але подав до суду лист з поясненнями щодо розрахунку позовних вимог, а саме страхового відшкодування в сумі 16923,30 грн. У зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника позивача у судове засідання, яке призначено на 27.09.2018, позивач просив провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

19.02.2016 між Приватним акціонерним товариством "Cтрахова компанія "Український страховий стандарт" (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено Договір № 0112-2101-1064 добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави, відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб страхувальника - автомобіль Toyota державний номер AX7007CO.

23.12.2016 в м.Харків на вул.Сумська, 4 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4.

Згідно Довідки ДАІ № 676412 та Постанови Київського районного суду м.Харкова від 02.02.2017, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4.

01.02.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Асістанс" на замовлення Cтрахової компанії "Український страховий стандарт" було проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено Звіт № 5857, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власникові автомобіля Toyota Land Cruiser Prado державний номер AX7007CO становить 11939,72 грн.

Відповідно до рахунку № 180 від 23.01.2017, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТСІТІ", вартість ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser Prado державний номер AX7007CO становить 22523,30 грн.

По Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-2101-1064 від 19.02.2016 вже був страховий випадок та здійснювалась виплата страхового відшкодування.

Згідно пп. "д" п. 5.1.2. Договору (програма страхування "СТАНДАРТ"), в разі якщо протягом дії Договору страхові випадки виникали неодноразово, розмір безумовної франшизи, зазначений в підпунктах 11.1-11.3. Розділу 1 Договору, збільшується на 1% від страхової суми для кожного наступного страхового випадку пошкодження або загибелі ТЗ, починаючи з другого заявленого випадку.

Таким чином, розмір франшизи по Договору становить 1% від страхової суми та дорівнює 5600,00 грн.

З урахуванням викладеного, розмір страхового відшкодування становить 16923,30 грн. (22523,30 грн. страхового відшкодування по рахунку № 180 від 23.01.2017 - 5600,00 грн. франшизи).

26.01.2017 платіжним дорученням № 6903 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, в розмірі 16923,30 грн. відповідно до умов договору страхування та положень чинного законодавства.

Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ "Міжнародна страхова компанія" відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/4962975.

25.05.2017 позивач надіслав відповідачеві вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу..

Зазначена вимога була отримана відповідачем 25.05.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, страхове відшкодування відповідачем сплачено не було, збитки в порядку регресу не відшкодовані.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно положень п. 33.3 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Як свідчать матеріали справи, 18.01.2017 відповідачем на адресу власника Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_4, ОСОБА_5 (відомості були визначені відповідно до довідки поліції) було направлено листа за вих. № 125 з вимогою надати вказаний транспортний засіб для огляду представнику відповідача.

Проте транспортний засіб відповідачу для огляду наданий не був, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості встановити обставини настання ДТП, характер пошкоджень та розмір збитку, що є підставою для відмови у виплаті відшкодування відповідно п. 5 ст. 26 Закону України "Про страхування".

29.08.2017 відповідачем на адресу позивача був направлений лист (запит) з пропозицією додатково надати копію протоколу огляду Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_4, з детальним описом, переліком пошкоджень, їх характером та кольорові фотознімки пошкоджень вказаного ТЗ. Додатково було зазначено, що питання щодо виплати страхового відшкодування буде розглянуто після надання вказаних документів у встановлений Законом строк.

Позивачу вказані документи надані не були.

Таким чином, як вже було вище вказано, відповідач був позбавлений можливості встановити обставини настання ДТП, характер пошкоджень та розмір збитку, без надання запитуваних документів неможливо встановити чіткий перелік пошкоджень вказаного ТЗ, їх характер, метод їх усунення (ремонт або заміна). Крім того, відповідач не мав можливості переконатись в тому, чи відповідають документи, що надані позивачем в обґрунтування розміру виплаченого відшкодування тим пошкодженням, що були одержані застрахованим ТЗ внаслідок ДТП 23.12.2016.

Страхове відшкодування було нараховано та сплачено позивачем, виходячи з розрахунку розміру відшкодування, вказана сума була зменшена на суму франшизи в 5600 грн.

При цьому, відповідно до Звіту № 5857 від 01.02.2017 оцінювача ФОП ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, автомобіля НОМЕР_1, становить 11939,72 грн.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеною в постанові від 12.03.2018 по справі № 910/5001/17, за загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Законом України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Таким чином, страховик (відповідач) за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Тобто страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092). Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е 3 - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у даному випадку - ТДВ "Міжнародна страхова компанія") відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

З урахуванням викладеного, пред'явлення позивачем (особа, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого) до відповідача (страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Відповідно до положень п. 7.38 зазначеної вище ОСОБА_5, значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску. Станом на дату ДТП - 23.12.2016 року строк експлуатації вказаного ТЗ становив 10 років, отже має бути врахований коефіцієнт зносу при розрахунку вартості відновлювального ремонту.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що рахунок TOB "АРТСІТІ" не є належним, допустимим та достовірним доказом розміру відшкодування, оскільки він не містить розрахунку коефіцієнту зносу.

Проте, такий розрахунок містить Звіт № 5857 від 01.02.2017 оцінювача ФОП ОСОБА_2, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_1, становить 11939,72 грн., у зв'язку з чим суд вважає, що розрахунок вартості відновлювального ремонту повинен бути здійснений саме на підставі вищевказаного Звіту.

Згідно п. 6 Полісу № АК/4962975 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на ТЗ Fiat Doblo Cargo номерний знак НОМЕР_5), розмір франшизи становить 1000,00 грн.

За приписами п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, за вирахуванням суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. від вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_1 (згідно Звіт № 5857 від 01.02.2017), сума страхового відшкодування має становити 10939,72 грн. (11939,72 грн. - 1000,00 грн.).

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 5983,58 грн. як необґрунтованих.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 999 Цивільного кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м.Харків, вул.Мироносицька, буд. 99, літ. "А-3"; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04073, м.Київ, пров.Балтійський, буд. 20; ; п/р 9882 в ПАТ КБ "Правекс Банк", МФО 380838) - страхове відшкодування в розмірі 10939,72 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1139,01 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 5983,58 грн. страхового відшкодування у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_6