КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Справа№ 910/18918/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Станіка С.Р.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.09.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.03.2018 (повний текст рішення складено 23.03.2018)

у справі №910/18918/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про скасування рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 29.08.2017 №34 по справі №11/12-р-02-05-17 в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги КП "Київавтошляхміст", зокрема, посилось на пункт 32 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, стверджуючи, що відповідач за результатами проведеного дослідження у справі № 4/02-р/к мав дійти висновку щодо наявності або відсутності у діях комунального підприємства фактів зловживання монопольним становищем виключно щодо встановлення розміру плати за надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій прость скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018 апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Тищенко О.В., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2018 прийнято справу №910/18918/17 за апеляційною скаргою Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 03.07.2018.

12.06.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києві від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 без змін.

21.06.2018 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 розгляд справи відкладено на 24.07.2018.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. 24.07.2018 у відпустці, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 призначено справу до розгляду на 15.08.2018.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 №09.1-08/2278/18, у зв'язку із перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018, справу № 910/18918/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді Чорна Л.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 призначено справу до розгляду на 25.09.2018

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 №09.1-08/3034/18 , у зв'язку із перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018, справу № 910/18918/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді Станік С.Р., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 прийнято до розгляду апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 у визначеному складі суддів.

В судовому засіданні 25.09.2018 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 25.09.2018 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі № 910/18918/17 залишити без змін.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 29.08.2017 №34 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" на комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (надалі - КП "Київавтошляхміст") накладено штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень за вчинення порушення, передбаченого пунктом 4 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді виконання рішення органів Антимонопольного комітету не в повному обсязі (надалі Рішення № 34).

Як зазначається у вказаному вище рішенні, скаржником було виконано не в повному обсязі рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2014 № 4/02-р/к, правонаступником якого є відповідач, а саме в частині приведення вартості 1 п. м. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня.

Скаржник не погоджуючись з висновками Відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, звернувся до Господарського суду міста Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійним Рішення №34 з підстав порушення та неправильного застосування Відділенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення №34 в межах зазначеного строку (27.10.2017), оскільки рішення №34 прийнято 29.08.2017.

Розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, Київським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України за результатами розгляду матеріалів справи №134-02/09.13 було прийнято рішення від 20.03.2014 №4/02-р/к (надалі - Рішення № 4/02-р/к). В ході розгляду справи №134-02/09.13 було встановлено, що Комунальне підприємство по утриманню мостів і шляхів м. Києва КП "Київавтошляхміст", у період з 01.01.2009 по 31.12.2009, займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, а саме: на Південному мосту, на мосту ім. Є.О. Патона, на мосту Метро та на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка, які належать КП "Київавтошляхміст" на праві повного господарського відання, з часткою 100 відсотків, оскільки не мало жодного конкурента.

Пунктом 2 Рішення №4/02-р/к було визнано дії КП "Київавтошляхміст", що полягають у встановленні економічно необґрунтованої вартості утримання 1 п. м. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку з надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, а саме: на Південному мосту, на мосту ім. Є.О. Патона, на мосту Метро та на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка, які належать КП "Київавтошляхміст" на праві повного господарського відання, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. Зобов'язано КП "Київавтошляхміст" припинити порушення, викладене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, шляхом приведення вартості з утримання 1 п. м. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня у двомісячний строк з дня отримання рішення.

Не погодившись з Рішенням № 4/02-р/к, КП "Київавтошляхміст" звернулось з позовною заявою до Господарського суду міста Києва про його скасування.

У свою чергу, КМТВ АМКУ подало до Господарського суду міста Києва зустрічну позовну заяву "Про стягнення штрафу у розмірі 34 000 гривень та зобов'язання виконання рішення".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2014 КП "Київавтошляхміст", залишеним без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 у справі № 910/9954/14, за касаційною скаргою ТОВ "Телесистеми України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 лютого 2015 року, у задоволенні вимог за первісним позовом відмовлено повністю, а позовні вимоги КМТВ АМКУ за зустрічним позовом задоволено повністю.

Таким чином, Рішення № 4/02-р/к набрало законної сили та є обов'язковим для виконання позивачем.

Водночас з наявної у матеріалах справи копії Постанови про накладення штрафу Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 21.04.2016 вбачається, що рішення в частині припинення порушення "...шляхом приведення вартості утримання 1 п. м. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня..." КП "Київавтошляхміст" не виконано.

До відповідача надійшла заява ТОВ "Телесистеми України" від 08.12.2016 № 621 (вх. від 12.12.2016 № 01-11-270), зокрема щодо можливого невиконання КП "Київавтошляхміст", рішення № 4/02-р/к у справі №134- 02/09.13.

Згідно з матеріалами справи №134-02/09.13 плата за користування місцем в мережевому каналі штучних споруд, за договором № 225/136 від 01.03.2009 становила 18 731,67 грн., в тому числі ПДВ 3 121,95 грн. Проте, така плата за користування місцем в мережевому каналі штучних споруд, як встановлено Рішенням №4/02-р/к, була визнана економічно необґрунтованою.

Інформацію про здійснення перерахунку вартості 1 м. п. споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня КП "Київавтошляхміст" до Відділення не надавало.

У зв'язку з цим розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 16.03.2017 №12-р розпочато розгляд справи №11/12-р-02-05-17 за ознаками вчинення КП "Київавтошляхміст" порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді виконання рішення органів Антимонопольного комітету України не в повному обсязі.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" рішення органу Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання рішень органу Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з частиною другої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання.

При цьому, Підприємством не було виконано Рішення №4/02-р/к як у двомісячний строк з дня його отримання, так і після визнання судом даного рішення законним.

Щодо посилань скаржника про те, що відповідачем за результатами дослідження по справі №4/02-р/к мало дійти висновку щодо наявності або відсутності у діях позивача фактів зловживання монопольним становищем виключно щодо встановлення розміру плати за надання в користування місця в мережевому каналі штучних споруд, однак в пункті 4 резолютивної частини рішення від 20.03.2014 зобов'язало позивача привести вартість утримання споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом Відділення від 29.08.2017 №34 у справі №11/12-р-02-05-17, а не рішення від 20.03.2014 № 4/02-р/к.

У свою чергу, законність та обґрунтованість Рішення №4/02-р/к, як зазначалось вище, підтверджено Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2014, залишеним без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 у справі №910/9954/14.

У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначає, що Господарський суд міста Києва не врахував, що позивач не міг виконати рішення Відділення від 20.03.2014 в частині проведення вартості утримання 1 погонного метру споруди, де розташовані канали для комунікаційних мереж до економічно обґрунтованого рівня, оскільки Відповідач своїм рішенням зобов'язав його виконати незрозумілі та не пов'язані з розглядом справи дії ,а також дії ,які зважаючи на їхню природу та фактичні можливості останнього не могло бути виконані з об'єктивних причин.

Колегія суддів критично ставиться до вищезазначених тверджень скаржника з огляду на те, що Вищим господарським судом України було встановлено, що "Відділенням було встановлено (і це перевірено судом першої інстанції та не спростовано апеляційним господарським судом), що витрати підприємства, зазначені в калькуляції, були завищені у порівнянні з фактичними витратами підприємства, що призвело до встановлення економічно необгрунтованої вартості 1 п. м. споруди, яка (вартість) фактично є платою саме за послуги з надання в користування міст в мережевому каналі штучних споруд; таким чином, ніякого виходу "за межі об'єкту аналізу щодо монопольного становища" не відбулося".

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що твердження скаржника, що рішенням № 4/02-р/к його зобов'язали виконати незрозумілі та не пов'язані з розглядом справи дії, є необґрунтованими та недоведеними.

Також, Вищий господарський суд України дійшов висновку і щодо витрат позивача, які включені до калькуляції вартості утримання 1 п. м. кабелю у технологічних нішах і колекторах мостів та шляхопроводів м. Києва на місяць по Підприємству за 2009 рік (надалі - Калькуляція), на підставі яких розраховано вартість утримання 1 п. м. споруд, де розташовані канали для комунікаційних мереж. Так. відповідні встановлені ціні є завищеними у порівнянні з фактично понесеними витратами.

З огляду на це, зобов'язання Відділення КП "Київавтошляхміст" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення вартості 1 п. м. споруди до економічно обґрунтованого рівня є законним та обґрунтованим, з огляду на наявність відповідного висновку суду, а також відповідні повноваження, які Відділенню надано законом.

Так, відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Таким чином, матеріалами справи №11/12-р-02-05-17 та відповідачем було доведено, що КП "Київавтошляхміст" було не в повному обсязі виконано рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2014 №4/02-р/к, з огляду на що прийнято Рішення № 34.

Так, в резолютивній частині Рішення №34 визнано дії КП "Київавтошляхміст", які полягають у виконанні рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.03.2014 № 4/02-р/к не в повному обсязі, порушенням, передбаченим пунктом 4 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді виконання рішення органів Антимонопольного комітету України не в повному обсязі. За передбачене порушення, на позивача накладено штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15, недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення від 29.08.2017 №34 прийняте Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/18918/17 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/18918/17 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.09.2018.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.Р. Станік

С.А. Гончаров