ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про часткову відмову у видачі судового наказу

"28" вересня 2018 р.          Cправа № 902/609/18

Суддя господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., розглянувши заяву № 289 від 19.09.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32А) про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла заява № 289 від 19.09.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Птаха" 72739,55 грн заборгованості за договором поставки № 0911 від 09.11.2016 року, з яких: 65000,00 грн - основна заборгованість за товар, 6019,65 грн - пеня, 10% річних в сумі 1719,90 грн, а також 176,20 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" зазначило, що 09.11.2016 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Диво-Птаха" було укладено договір поставки № 0911 від 09.11.2016 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Диво-Птаха" товар на загальну суму 785078,52 грн.

Відповідач повністю за поставлений товар своєчасно не розрахувався, ним було сплачено лише 720078,52 грн, внаслідок чого утворилась основна заборгованість в сумі 65000,00 грн.

З огляду на несвоєчасну оплату товару, позивач, посилаючись на положення п. 8.3 договору поставки № 0911 від 09.11.2016 року, нарахував та заявив до стягнення санкції, з яких: 6019,65 грн - пеня та 10% річних в сумі 1719,90 грн.

Розглянувши заяву та подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткової відмови у видачі судового наказу в частині стягнення 6019,65 грн - пені та 10% річних в сумі 1719,90 грн.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Судом встановлено, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Диво-Птаха" 6019,65 грн пені та 10% річних в сумі 1719,90 грн, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором не відповідають приписам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою, а виникли внаслідок несвоєчасного виконання покупцем свого зобов'язання по оплаті товару.

Згідно з приписами ст.ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таку саму правову природу в даному випадку має вимога про стягнення 10% річних, оскільки пунктом 8.3. договору поставки № 0911 від 09.11.2016 року передбачено, що у разі прострочення здійснення плати за партію товарів, що поставляється, покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у момент нарахування пені, від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої до оплати суми

Приписами статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Приписами ч.3 ст.152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Господарський суд вважає, що вимоги в частині 6019,65 грн пені та 1719,90 грн пені нарахованих за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та в видачі судового наказу в частині вказаних вимог належить відмовити.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" в задоволенні заяви № 289 від 19.09.2018 року в частині видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Птаха" 6019,65 грн пені та 10% річних в сумі 1719,90 грн за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті товару за договором поставки № 0911 від 09.11.2016 року,

2. Повний текст даної ухвали суду від 28.09.2018 року у справі №902/609/18 складено 28.09.2018 року.

3. Дана ухвала суду від 28.09.2018 року у справі №902/609/18 набрала законної сили 28.09.2018 року.

4. Копію даної ухвали направити рекомендованими листами згідно переліку.

5. Дана ухвала суду від 28.09.2018 у справі №902/609/18 може бути оскаржена в строки і порядку, визначені ст.256 ГПК України, з урахуванням особливостей Розділу ХІ ГПК України.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32А);

3 - відповідачу (21032, м. Вінниця, вул. Гонти, 44).