ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 Справа №914/1003/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Палюх Г.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн», м.Сокаль, Львівська область

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради, м.Червоноград, Львівська область

про стягнення 117 470 грн. 00 коп.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Курижко Г.М. - представник (довіреність №3667/1-6 від 25.06.2018)

Обставини розгляду справи. 01.06.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн», м.Сокаль, Львівська область до Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради, м.Червоноград, Львівська область про стягнення 507 071 грн. 60 коп.

Ухвалою від 04.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2018.

21.06.2018 через канцелярію суду від Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. №23050/18 від 21.06.2018).

26.06.2018 через канцелярію суду від Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради надійшло клопотання про залучення Державної казначейської служби України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх. №1731/18 від 26.06.2018).

В підготовчому засідання 26.06.2018 було оголошено перерву до 10.07.2017.

02.07.2018 через канцелярію суду від Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради надійшло клопотання про залучення Управління Державної казначейської служби України у м. Червонограді як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх. №1755/18 від 02.07.2018).

02.07.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. №1789/18), в якій позивач просив стягнути з відповідача 117 470 грн. 00 коп.

У зв'язку із відрядженням суді Мазовіти А.Б. у період з 10.07.2018 по 13.07.2018 до м. Києва, засідання, призначене на 10.07.2018 не відбулося. Ухвалою від 16.07.2018 підготовче засідання було призначене на 18.07.2018.

Ухвалою від 18.07.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, продовжив підготовче провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання на 20.08.2018.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами зазначено, що ними подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, суд ухвалою від 20.08.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 04.09.2018, прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду.

Ухвалою суду від 04.09.2018 розгляд справи було відкладено на 18.09.2018.

Сторонам роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на автомобільному транспорті, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався відшкодовувати позивачу фактично понесені збитки за перевезення окремих категорій громадян. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати за період часу з січня 2015 року по листопад 2015 не виконав, на дату звернення до суду заборгованість становила 117 470 грн. 00 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача, становить 117 470 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В своїх запереченнях, зокрема, зазначив, що відповідно до умов договору розпорядник коштів здійснює компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян по мірі надходження коштів відповідної субвенції в межах помісячного розпису асигнувань. Відповідачем у 2015 році в межах кошторисних призначень та помісячного плану асигнувань проведено відшкодування втрат у розмірі 154 534 грн. 90 коп.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 31 січня 2015 між Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради (головний розпорядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» (перевізник) було укладено договір №4 про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на автомобільному транспорті.

Даний договір регламентує відносини сторін щодо проведення компенсації головним розпорядником (відповідачем) перевізнику (позивачу) втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на міському маршруті, відповідно до чинного законодавства в 2015 році та фінансуються по КТКВК 170102 «Компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян».

Згідно п. 4.1. договору, цей договір набирає чинності з 01.01.2015 і діє до 31.12.2015, а в частині оплати - до повного виконання.

Відповідно до п. 1.3. договору, фінансування видатків на компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на міських маршрутах здійснюється відповідно до Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету», по мірі надходження коштів відповідної субвенції в межах помісячного розпису асигнувань з врахуванням довідок змін, доведених міським фінансовим управлінням Червоноградської міської ради.

Компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових громадян, що мають право на пільговий проїзд на міських та приміських маршрутах, здійснюється пропорційно між всіма перевізниками, які уклали договір з головним розпорядником з врахуванням остаточних сум для відшкодування. Сума, яка не взята до відшкодування головним розпорядником не переходить до наступного звітного періоду, але може бути переглянута у кінці бюджетного року при надходженні додаткового фінансування (п. 1.4 договору).

Згідно п 2.1.3. договору головний розпорядник здійснює компенсацію перевізнику втрат від перевезень пільгових категорій громадян межах суми асигнувань.

За перевезення пільгових категорій громадян у 2015 році відповідачем було перераховано позивачу 154 534,90 грн., що підтверджується долученими до справи копіями платіжних доручень.

Вважаючи, що сума компенсації була здійснено відповідачем не в повному обсязі, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 117 470 грн. 00 коп. заборгованості із виплати компенсації втрат за перевезення пільгових категорій громадян.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Як встановлено судом, між сторонами у справі було укладено договір №4 про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на автомобільному транспорті від 31.01.2015.

Керуючись принципом свободи договору, сторони в ньому погодили наступні умови здійснення компенсації:

- фінансування видатків на компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на міських маршрутах здійснюється відповідно до Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету», по мірі надходження коштів відповідної субвенції в межах помісячного розпису асигнувань з врахуванням довідок змін, доведених міським фінансовим управлінням Червоноградської міської ради;

- компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на міських та приміських маршрутах, здійснюється пропорційно між всіма перевізниками, які уклали договір з головним розпорядником з врахуванням остаточних сум для відшкодування. Сума, яка не взята до відшкодування головним розпорядником не переходить до наступного звітного періоду, але може бути переглянута у кінці бюджетного року при надходженні додаткового фінансування;

- головний розпорядник здійснює компенсацію перевізнику втрат від перевезень пільгових категорій громадян в межах суми асигнувань.

Як встановлено судом, у 2015 році відшкодування втрат перевізнику від перевезень пільгових категорій громадян, що мали право на пільговий проїзд в автомобільному транспорті, управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради здійснювалося в межах коштів субвенцій з державного бюджету місцевому за загальним фондом.

Згідно додатку 6 до рішення Львівської обласної ради від 20.01.2015 №1290 «Про обласний бюджет Львівської області на 2015 рік » м. Червонограду за загальним фондом передбачено субвенцію з державного бюджету на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян в сумі 1 512 300,00 грн.

Відповідно до додатку 3 до рішення Червоноградської міської ради від 22.01.2015 №738 «Про міський бюджет м. Червонограда на 2015 рік» Управлінню праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради виділено 796 400,00 грн. на компенсацію виплат на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян.

Згідно кошторису на 2015 рік, затвердженого міським головою м. Червонограда від 10.02.2015 Управлінню праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради затверджено компенсаційну виплату на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян в розмірі 796 400,00 грн. та затверджено план асигнувань (помісячно) на 2015 рік на суму 796 400,00 грн.

Відповідно до довідок від 16.12.2015 про зміни до річного розпису бюджету на 2015 рік та про зміни до помісячного розпису асигнувань на 2015 рік, затверджених начальником Червоноградського міського фінансового управління, Управлінню праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради додатково на компенсацію виплат на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян виділено 71 000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, всього відповідачу у 2015 році на компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян з державного бюджету було виділено 867 400,00 грн., що підтверджується звітом про надходження коштів.

Відповідно до щомісячних Розрахунків розподілу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян між перевізниками м. Червонограда за період часу з січня 2015 по грудень 2015 позивачу підлягало до відшкодування сума, яка розрахована пропорційно між всіма перевізниками, у розмірі 154 534 грн. 90 коп.

Відповідачем у 2015 році, в межах кошторисних призначень та помісячного плану асигнувань з врахуванням довідок змін, а також з урахуванням п. 1.4. договору здійснено відшкодування втрат від перевезених пільгових категорій громадян на загальну суму 171 125,90 грн, в тому числі 16 591,00 грн.- сума заборгованості, яка склалася на 01.01.2015.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 95 Конституції України зазначено, що виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків

Згідно п. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

У п. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України зазначено, що зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на надаю покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Таким чином, враховуючи те, що сторонами було погоджено, що сума компенсації, яка підлягає виплаті позивачу в 2015 році, здійснюватиметься в межах виділеної субвенції і ця сума не може перевищувати виділені кошторисні призначення та розподіляється пропорційно між усіма перевізниками, з огляду на те, що згідно затвердженого обсягу субвенції, позивачу підлягали виплаті кошти у розмірі 154 534,90 грн., які відповідачем було виплачено протягом 2015 року, суд не вбачає в діях відповідача порушень умов договору та прав позивача.

Слід також зазначити, що сторонами було підписано акт звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги станом на 01.01.2016, у якому відображено розрахунки у 2015 році на суму 154 534,90 грн. Заборгованість за вказаний період відсутня.

Позивач на обґрунтування своїх доводів посилається також на рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 та рішення ЄСПЛ у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 30.11.2004. Проте, вказані рішення не можуть братись до уваги, оскільки жодних додаткових зобов'язань на суму 117 470 грн. 00 коп. відповідач не брав, що підтверджується умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Беручи до уваги те, що позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, 5 844 грн. 07 коп. судового збору підлягатиме поверненню позивачеві за ухвалою суду у випадку подання відповідного клопотання.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 626-629 ЦК України, ст. 48 Бюджетного кодексу України та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судовий збір у розмірі 1762 грн. залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 18.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 28.09.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.