ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.09.2018

Справа №910/12467/18

Господарський суд міста Києва у складі судді О.Є. Блажівської, розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Владистриб»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд»

про стягнення 6 746,30 доларів США,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Владистриб», 18 вересня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд», про стягнення 6 746,30 доларів США.

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 162 Господарського процесуального кодексу України передбачає вимоги до позовної заяви. В частині 1 зазначеної статті зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч.2 с.162 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові — для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб — громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи — підприємця (для фізичних осіб — підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів — зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору — у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред’явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Так, враховуючи викладене, позивачем не дотримано вимог статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки:

- Позивачем, всупереч п.2.ч.3.ст.162 Господарського процесуального кодексу України, зазначено скорочене найменування юридичних осіб, а саме – ООО «Владистриб» та ООО «Милк Ворд»;

- Позивачем, всупереч п.5.ч.3.ст.162 Господарського процесуального кодексу України, не зазначеною правових підстав позову, а саме не вказано нормативно-правових актів, якими регулюються вказані відносини.

Крім того, як встановлено судом, позивачем не зазначено жодних відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, відтак останнім не дотримано вимог п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Згідно з ч.2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи викладене, позивачем не дотримано вимог п.9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відсутністю в додатках до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Крім того, як встановлено судом, до позовної заяви, позивачем, не додано жодного доказу на підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, відтак останнім не дотримано вимог п.10 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що платіжним дорученням №9 від 18.02.2018 відповідачу було сплачено 6 746,30 доларів США, проте, позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, зокрема, не надано вказаного платіжного доручення, у зв’язку з чим останнім не дотримано приписів п.5 ч.3 ст.162 та ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із статтею 10 Господарського процесуального кодексу України:

1. Господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

2. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

3. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

4. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

П.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем подано платіжне доручення №15, яким позивач підтверджує сплату судового збору, втім позивачем не подано інформації про залучення суми сплаченого судового збору за подання вказаної позовної заяви до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Владистриб» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» про стягнення 6 746,30 доларів США залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків – протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Владтстриб» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- приведення позовної заяви у відповідність до вимог Господарського процесуального кодексу України.

- надання інформації про залучення суми сплаченого судового збору за подання вказаної позовної заяви до спеціального фонду Державного бюджету України.

4. Роз’яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                        О.Є.Блажівська