ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Справа № 923/718/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком", м. Київ

до Приватного підприємства "Інтерком", м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 85 006,85 грн. за договором поставки

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 94/18 від 20.07.2018 до Приватного підприємства "Інтерком" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 85 006,85 грн. за договором поставки № 280318-001 від 28.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.08.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представники сторін не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Від позивача у справі 03.09.2018 надійшло клопотання (Вх.№ 8527/18 від 03.09.2018) про розгляд справи за відсутності представника. Подане клопотання, судом прийнято до розгляду та залучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

28.03.2018 року між ТОВ "Інвестком" (постачальник) та ПП "Інтерком" (покупець) укладено Договір поставки №280318-001 (Договір), відповідно до умов якого постачальник робов'язався поставляти та передавати у власність покупцю визначений цим Договором товар, а покупець зобов'язався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору, строк дії Договору починається з 28.03.2018 р. та діє до 28.03.2019 р.

Відповідно до предмету Договору (п. 1.1.) та ч. 1 ст. 712 ЦК України - за Договором Постачальник зобов’язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити Товар на умовах договору.

Статтею 193 ГК України передбачено застосування до виконання господарських договорів відповідних положень ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено - до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не впливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 7.1. Договору, з урахуванням Додатку передбачено строк оплати за поставлений товар -14 календарних днів з дати поставки товару.

Згідно п.7.3. Договору оплата за товар здійснюється на підставі цього Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору, Позивачем на адресу Відповідача було поставлено товар 28.03.2018р. за накладною № 2803185 на суму 86 561,86 грн.

З огляду на визначені сторонами строки, Відповідач повинен був виконати свої зобов’язання щодо сплати товару в розмірі 86 561,86 гри. до 12.04.2018 року.

Матеріалами справи підтверджується, що на рахунок Позивача, на день подання позовної заяви переданий товар сплачено частково, заборгованість складає 69061,86 грн.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу , (країни, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 69061,86 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 8.5. Договору сторони погодили відповідальність за порушення грошових зобов’язань по договору у вигляді пені розміром подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період порушення винною стороною, від суми невиконання грошового зобов’язання за кожен день порушення виконання.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 6471,87 грн. пені.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом статті 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”№543/96-ВР від 22.11.96. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача пені в сумі 6471,87 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, Договором встановлений інший, ніж три проценти, розмір процентів.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 2298,26 грн. 40% річних, 6622,37 грн. – 50% річних та 552,49 грн. інфляційних.

Суд погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача річних та інфляційних.            Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.            Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст..ст.129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Інтерком" (73000, м. Херсон, вул. 9 Січня, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» (04119 м Київ вул. Дорогожицька, 1, ) 69061,86 грн. основного боргу; 6 471,87 грн. пені, 2298,26 грн. (40% річних); 6622,37 грн. (50% річних); 552, 49 грн. інфляційних та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 27.09.2018 року.

Суддя                                         В.В.Литвинова