ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" жовтня 2018 р.Справа № 922/2500/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс", м. Київ
до Приватного підприємства "Техно Канстракшен", м.Харків
про стягнення 404054,62грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Техно Канстракшен" (надалі - відповідач) про стягнення 404054,62грн. безпідставно отриманих коштів.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що сторонами велися переговори щодо поставки товару, за результатами яких, на підставі виставленого відповідачем рахунку №Т від 02.03.2018, позивач здійснив перерахування грошових коштів у загальному розмірі 404054,62грн., як попередню оплату за товар. Однак оплачений позивачем товар відповідач не поставив і сторони у процесі переговорів не дійшли згоди щодо істотних умов договору поставки. У зв'язку з цим, позивач на підставі статті 1212 ЦК України просить стягнути з відповідача 404054,62грн. безпідставно отриманих коштів.

03 жовтня 2018 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт в межах суми стягнення - 404054,62грн. на належний відповідачу банківський рахунок №3949 у АТ "ПроКредит Банк", код банку 320984. Заява обґрунтована наявністю у відповідача реальної можливості вивести з банківського рахунку належні йому грошові кошти протягом судового розгляду даної справи на користь третіх осіб з метою уникнення несприятливих наслідків та задля унеможливлення в подальшому примусового стягнення грошових коштів на такому рахунку у виконавчому провадженні, що призведе до фактичної неможливості своєчасно та в повному обсязі виконати судове рішення. А за умов відсутності іншого майна у відповідача і можливого задоволення позову, виконання рішення суду може бути ускладнено.

Частиною 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши дану заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

У даній справі предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів у загальному розмірі 404054,62грн.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зауважує, що станом на момент надходження заяви про забезпечення позову в матеріалах справи відсутні оригінальні примірники або завірені банківською установою копії доказів здійснення перерахування відповідачу коштів, що складають предмет позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач також не надав жодних доказів на підтвердження наведених у заяві обставин, які, на його думку, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так, позивачем не доведено факту відсутності у відповідача грошових коштів на вказаному у заяві або інших банківських рахунках; вчинення відповідачем дій щодо виведення грошових коштів на користь третіх осіб; відсутності у відповідача іншого майна, на яке можливо звернути стягнення при примусовому виконанні рішення, або доказів вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна тощо.

За таких обставин, вказані позивачем припущення не можуть вважатися достатніми підставами для застосування судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 04.10.2018.

Суддя ОСОБА_1