РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2018Справа №910/7587/18

За позовомВиконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2"
про стягнення збитків у розмірі 200 107,00 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Баринова О.І.
Представники сторін:
від позивача:Тупікова Л.І.
від відповідача:Павленко А.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2018 року Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2", в якому просить суд стягнути з відповідача 200 107,00 грн. збитків, завданих бюджету міста Обухів внаслідок протиправної поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2", яка полягає у наданні недостовірних відомостей про вартість об'єкта будівництва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.06.2018 відкрито провадження у справі №910/7587/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи та призначено підготовче засідання на 12.07.2018.

06.07.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Альма-2" заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що ним було вірно вказано розмір загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування та як наслідок вірно визначено розмір пайової участі, який був сплачений відповідачем. В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альма-2" вказує, що позивачем невірно визначається розмір пайової участі, оскільки останній відраховував такий розмір у відсотковому співвідношенні від вартості основних фондів, які приймаються в експлуатацію.

23.07.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області вказує, що перед укладенням договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди для розрахунку розміру пайової участі відповідачем надано не акт готовності об'єкта до експлуатації з загальною кошторисною вартістю, а зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, згідно якого вартість будівництва є меншою в два рази. При цьому, позивачем пропонувалось відповідачу укласти додаткову угоду до договору про пайову участь, якою внести зміни в частині збільшення розміру пайового внеску Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2", однак останній відмовився від її укладення. При цьому, позивач вказує, що саме у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог законодавства в частині надання належних доказів вартості будівництва, бюджет міста недоотримав дохід у розмірі 200 107,00 грн.

24.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Альма-2" було подано до суду заяву (з доказами її направлення позивачу) про долучення до матеріалів справи документів, які підтверджують витрати щодо проведеної реконструкції існуючого АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв і пасажирів по вул. Загребля, 21 в м. Обухові Київської області.

23.08.2018 Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області подано до суду відповідь на заяву відповідача про долучення документів, в якій позивач вказує, що згідно п. 11 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об'єкта до експлуатації або в акті готовності об'єкта до експлуатації, в якому зазначається сума загальної кошторисної вартості об'єкта, а тому розмір пайової участі не може визначатись на підставі локальних кошторисів.

23.08.2018 та 28.08.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Альма-2" було подано до суду заяви (з доказами їх направлення позивачу) про долучення до матеріалів справи документів, які підтверджують витрати щодо проведеної реконструкції існуючого АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв і пасажирів по вул. Загребля, 21 в м. Обухові Київської області.

07.09.2018 Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області подано до суду відповідь на заяви відповідача про долучення документів, в яких позивач вказує, що надані відповідачем докази на підтвердження витрат щодо проведеної реконструкції існуючого АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв і пасажирів по вул. Загребля, 21 в м. Обухові Київської області є неналежними доказами, оскільки визначення розміру пайової участі здійснюється на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації або акту готовності об'єкта до експлуатації.

10.09.2018 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2" надійшла відповідь на заяву Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (з доказами її направлення позивачу), в якій відповідач вказує, що сторонами було погоджено розмір пайової участі у відповідному договору та розрахунку до нього. В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альма-2" вказує, що належним чином виконало свої зобов'язання за договором про пайову участь, а відтак в його діях відсутній склад цивільного правопорушення.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2018 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи №910/7587/18 по суті на 13.09.2018.

В судове засідання 13.09.2018 представник сторін з'явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача заперечував проти позовних вимог.

В судовому засіданні 13.09.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2015 між Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альма-2" (замовник) укладено Договір 09-11 №3 про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди (надалі - Договір).

Предметом даного Договору є пайовий внесок замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди при здійсненні реконструкції існуючого автозаправочного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вулиці Загребля, 21 у місті Обухові, Київська область (п. 1.1 Договору).

Згідно пункту 1.2 Договору замовник зобов'язався взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди та перерахувати до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області грошові кошти на пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди у розмірі, що дорівнює 10% від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, відповідно до Порядку встановлення, оплати та використання коштів замовників (забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на території Обухівської міської ради, затверджені рішенням Обухівської міської ради №878 від 21.05.2015.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів у розмірі 249 893,00 грн. єдиним платежем або частинами, за графіком (Додаток №2 до Договору), на рахунок міської ради відповідно до розрахунку у строк до 15.07.2015.

Кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів, сіл Таценки та Ленди сплачуються у повному обсязі до прийняття об'єкта в експлуатацію та/або встановленого терміну сплати коштів пайової участі (зазначеного у п. 5.1 Порядку) єдиним платежем або частинами за графіком, що є невід'ємною частиною даного Договору (п. 2.2 Договору).

На виконання своїх зобов'язань за Договором Товариством з обмеженою відповідальністю "Альма-2" перераховано позивачу згідно платіжного доручення №254 від 10.07.2015 кошти у розмірі 249 893,00 грн. з призначенням платежу оплата згідно Договору за пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Обухів.

За пояснення позивача, Північним офісом Державної аудиторської служби України проведено перевірку дотримання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині надходження та використання коштів міського бюджету від пайової участі забудовників у розвиток інфраструктури за період з 01.01.2014. по 30.06.2017., про що складено Акт ревізії від 20.09.2017.

Проведеною перевіркою було встановлено, що при укладенні Договору 09-11 №3 про пайову участь відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухова, сіл Таценки та Ленди, для розрахунку розміру пайової участі надано кошторисну вартість будівництва меншу, ніж зазначено в Акті готовності об'єкта до експлуатації.

Позивач стверджує, що з метою врегулювання спору, він направив відповідачу листа №98 від 22.11.2017 про невідповідність суми кошторисного розрахунку з кошторисною вартістю зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації з пропозицією укласти додаткову угоду до договору про пайову участь.

Як зазначає позивач, у порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку, відповідач додаткової угоди до договору про пайову участь із виконавчим комітетом Обухівської міської ради не уклав і не сплатив пайового внеску у відповідності з кошторисною вартістю об'єкта, згідно з актом готовності об'єкта до експлуатації, внаслідок чого позивачеві завдано збитків у виді упущеної вигоди. Неправомірна діяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства стосовно надання достовірних відомостей щодо кошторисної вартості об'єкта будівництва, є протиправною формою поведінки, внаслідок чого позивач був позбавлений права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка підпадає під визначення упущеної вигоди. Якщо б при укладенні договору відповідач надав достовірні відомості про кошторисну вартість об'єкта будівництва, то сума пайового внеску за договором складала б 450 000,00 грн. В результаті неправомірної діяльності відповідача міський бюджет недоотримав кошти у сумі 200 107,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухова у зв'язку із здійсненням будівництва об'єкта на території Обухівської міської ради в сумі 200 107,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відносини сторін щодо порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Так, згідно ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Сторони у Договорі погодили, що замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Обухів у розмірі 249 893,00 грн.

При цьому, позивачем не надано суду Додатку №1 до Договору (Розрахунок величини пайової участі (внеску)), який є невід'ємною частиною Договору, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем не доведено погодження іншого розміру пайового внеску, ніж вказаний у п. 2.1 Договору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи на момент укладення Договору проектна документація була затверджена, і, виходячи із зазначеної в ній загальної кошторисної вартості об'єкта будівництва, була обрахована сума пайового внеску.

Згідно п. 6.1 Договору зміни до цього Договору вносяться в установленому законодавством порядку за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідних угод, які є невід'ємною частиною Договору, або у судовому порядку.

Статтею 188 Господарського кодексу України унормовано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Тобто, дізнавшись про необхідність укладення додаткової угоди до договору позивач, (так само, як і відповідач) міг направити відповідачу проект додаткової угоди.

Матеріали справи не містять доказів дотримання позивачем встановленого законодавством порядку внесення змін до господарського договору, зокрема, доказів направлення відповідачу проекту додаткової угоди до Договору. Зміни до договору не внесені.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується виконання відповідачем умов Договору у повному обсязі та належним чином, а відтак в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2" відсутня протиправна (неправомірна) поведінка, що в свою чергу виключає наявність в його діях складу цивільного правопорушення.

Наведене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області.

Попри наведене з матеріалів справи вбачається, що для укладення договору про пайову участь відповідач надав зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва на суму 2 498 930,00 грн.

В той же час посилається на те, що в Акті готовності об'єкта до експлуатації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією вказана в сумі 4 500 000,00 грн.

Частиною 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Отже, сам по собі факт вказівки в Акті готовності об'єкта до експлуатації, що вартість будівництва становить 4 500 000,00 грн., не свідчить про правомірність визначення розміру пайового внеску у відсотковому співвідношенні саме від цієї суми, оскільки вказана вартість включає в себе, в тому числі, витрати відповідача на демонтажні роботи зовнішніх мереж електропостачання, водопостачання та каналізації, а також влаштування мереж електропостачання, водопостачання та каналізації.

Тобто, позивачем не враховано, що вартість будівництва, яка вказана у спірному Акті готовності об'єкта до експлуатації, включає в себе витрати замовника будівництва, які не враховуються при визначенні величини пайової участі згідно ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

При цьому, із наданих відповідачем локальних кошторисів вбачається, що ним виконувались вказані роботи, витрати на які не повинні враховуватись при визначенні величини пайової.

Отже, заявлений позивачем розмір упущеної вигоди, розрахований від вартості будівництва, яка вказана у спірному Акті готовності об'єкта до експлуатації, є необґрунтованим та таким, що обрахований невірно, а відтак Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області не доведено понесення ним збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 200 107,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин позовні вимоги Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подачу даного позову необхідно покласти на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовну в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 10; ідентифікаційний код 04362680) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альма-2" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд.13-А; ідентифікаційний код 23501621) про стягнення збитків у розмірі

200 107,00 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов'язані із розглядом справи, покласти на Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2018.

Суддя Р.В. Бойко