ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Справа № 923/387/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" (місто Олешки Херсонської області),

до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (місто Херсон),

про зобов'язання вчинити певні дії,

за участю представників:

позивача ОСОБА_2, ордер ХС № 75322 від 18.06.18;

відповідача - ОСОБА_3, представник, дов. № 49 від 20.02.18р.

Позивач 17.05.18 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить зобовязати Дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» повернути Державномупідприємству «Олешківське лісомисливське господарство» бензин А-76 у кількості 2460 літрів та дизельне паливо у кількості 3240 літрів на загальну суму 33200,57 гривень, відповідно до умов укладених сторонами договору відповідального зберігання за № 4-28 від 27 грудня 2010 року та договору відповідального зберігання за № 4-2 від 31 січня 2011 року, та вимог ст. ст. 526,610, 611, 949 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.18, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 18.05.18 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 31.05.18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 11.00 годину 26.06.18 р.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 26.06.18 до 19.07.18 та з 19.07.18 до 09.08.18.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 19.07.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 09.08.18, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 30.08.18 о 15.00 годині.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.08.18 по 25.09.18.

У судовому засіданні 25.09.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

Відповідач з 05 квітня 2018 року до теперішнього часу неправомірно володіє товаром, а саме: дизельним паливом у кількості 3240 літрів та бензином А-76 у кількості 2460 літрів, переданими йому на відповідальне строкове безоплатне зберігання за договорами відповідального зберігання № 4- 28 від 27 грудня 2010 року та № 4-2 від 31 січня 2011 року, та без будь-яких правових підстав, відмовляється повертати даний товар.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

умовами укладених сторонами договорів зберігання їх пролонгація не передбачена;

надані Позивачем в якості доказів копії Накладних та Актів прийому - передачі за своєю формою та змістом не відповідають положенням Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України Міністерства економіки України Міністерства транспорту та звязку України Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 N 281/171/578/155 (надалі - Інструкція) та є неналежними доказами в розумінні ст. 77 ГПК України;

отже, на думку Відповідача, позов не підтверджений належними та допустимими доказами.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

30.05.18 письмова заява про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду про залишення позову без руху;

11.07.18 письмова заява про перенесення підготовчого засідання;

19.07.18 усне клопотання про відкладення підготовчого засідання;

30.07.18 письмова заява про долучення доказів;

30.08.18 усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні;

21.09.18 письмове клопотання про залучення до справи нових письмових доказів на стадії розгляду справи по суті.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

19.07.18 усне клопотання про витребування у позивача оригіналів доданих до позовної заяви письмових доказів;

28.08.18 письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши вступне та заключне слово учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Олешківське лісомисливське господарство» (надалі за текстом рішення Позивач) та Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі за текстом рішення Відповідач), в особі начальника філії "Цюрупинська ДЕД", 27 грудня 2010 року уклали договір відповідального зберігання за № 4-28, відповідно до умов якого Позивач надав, а Відповідач прийняв у строкове зберігання дизельне паливо у кількості 3240 літрів.

Отримання Відповідачем на відповідальне зберігання вказаного товару, підтверджується накладною за № 262 від 30 грудня 2010 року та довіреністю за № 540 від 30 грудня 2010 року.

Відповідно до умов пункту 7.1 зазначеного Договору № 4-28 він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє 5 років.

Відповідно до умов п. 3.2.1 зазначеного Договору № 4-28 в разі необхідності Позивач має право збільшувати обсяг дизельного палива яке зберігається у Відповідача.

Крім того, 31 січня 2011 року між Позивачем та Відповідачем, в особі начальника філії "Цюрупинська ДЕД", було укладено ще один договір відповідального зберігання за № 4-2, відповідно до умов якого Позивач надав, а Відповідач прийняв у строкове зберігання бензин А-76 у кількості 8870 літрів.

Отримання Відповідачем на відповідальне зберігання вказаного товару, підтверджується накладною за № 16 від 31 січня 2011 року та довіреністю за № 26 від 31 січня 2011 року.

Відповідно до умов пункту 7.1 зазначеного Договору № 4-2 він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє 5 років.

Відповідно до умов п. 3.2.1 зазначеного Договору № 4-2 в разі необхідності Позивач має право збільшувати обсяг А-76 який зберігається у Відповідача.

29 квітня 2011 року за актом здачі-прийнятгя матеріалів зі строкового зберігання за № 1, та накладною за № 68 від 29 квітня 2011 року Відповідачем було передано зі строкового зберігання, а Позивачем прийнято зі строкового зберігання, наступний товар: бензин А-76 у кількості 8100 літрів на суму 52609,50 гривень.

У вересні 2011 року, за актом приймання-передачі № 14 від 30 вересня 2011 року, Позивачем було знову передано Відповідачеві на зберігання бензин А-76 у кількості 4690 літрів на суму 30461,55 гривень, що підтверджується накладною за №136 від 30 вересня 2011 року та довіреністю за № 433а від 30 вересня 2011 року.

Згодом, у липні 2012 року, згідно довіреності під № 564 від 26 липня 2012 року за актом здачі-прийняття робіт № 1 від 26 липня 2012 року Відповідач повернув з відповідального зберігання Позивачу бензин А-76 у кількості 3000 літрів на суму 19485,00 гривень, про що було складено видаткову накладну за № 257 від 26 липня 2012 року.

Пунктом 2.1.3. вищевказаних договорів про відповідальне зберігання передбачено, що Виконавець зобовязаний повернути паливно-мастильні матеріали по першій вимозі Замовника.

Як зазначає Позивач у позовній заяві, у квітні 2018 року Державне підприємство «Олешківське лісомисливське господарство» звернулося з вимогою до Філії «Цюрупинська ДЕД» дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» про повернення залишку паливно-мастильних матеріалів, а саме: бензину А-76 у кількості 2460 літрів та дизельного палива у кількості 3240 літрів, що до сих пір знаходились на відповідальному строковому зберіганні у Філії «Цюрупинська ДЕД» дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» за договорами відповідального зберігання під № 4-28 укладеного 27 грудня 2010 року та під № 4-2 укладеного 31 січня 2011 року. Дану вимогу було залишено Відповідачем без реагування. 11 квітня 2018 року Позивач, після звернення з письмовою вимогою за вих. № 132 від 05.04.2018 року до Відповідача про повернення за актом прийому-передачі переданого на відповідальне зберігання товару, прибув на територію Філії «Цюрупинська ДЕД» ДП «Херсонський облавтодор» за для виконання даної вимоги, на що Відповідач категорично відмовився повертати товар, без будь-якого обґрунтування.

Отже, наявними в матеріалах справи оригіналами письмових доказів підтверджено факт отримання Відповідачем від Позивача спірного майна на зберігання.

Визначаючи момент, з якого у Відповідача виник обовязок повернути спірне майно зі зберігання, судом взято до уваги наступні письмові докази та обставини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Листом ПАТ «Укрпошта» від 19.09.2018 року, отриманим Позивачем після початку розгляду справи по суті, що свідчить про неможливість подання зазначеного листа на стадії підготовчого провадження, Позивачу повідомлено про те, що відправлення № 714 від 06.04.2018 року надіслане на адресу Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 156 на імя Філії «Цюрупинська ДЕД» дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» (з вимогою до Філії «Цюрупинська ДЕД» дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» про повернення залишку паливно-мастильних матеріалів) вручено адресату за довіреністю 10.04.2018 року.

Отже, виходячи з положень частини 1 статті 938 ЦК України, після закінчення встановленого у договорах зберігання строку (5 років) Відповідач зобовязаний був повернути спірне майно зі зберігання Позивачу.

Судом приймається до уваги наявниий в матеріалах справи оригінал акту звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01.11.2015 року, підписаний бухгалтерами сторін, за яким Відповідач визнав наявність заборгованості щодо повернення зі зберігання бензину А-92 у кількості 2460 літрів та дизельного пального у кількості 3240 літрів.

Судом не приймаються заперечення представника Відповідача щодо вказаного акта (через відсутність доказів його направлення Відповідачу), оскільки вказаний письмовий доказ підписаний Відповідачем та його екземпляр має бути у останнього. Зазначена обставина, відповідно до приписів ч. 9 ст. 80 ГПК України, свідчить про відсутність обовязку у Позивача щодо направлення зазначеного письмового доказу на адресу Відповідача.

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська область, місто Херсон, вулиця Поповича, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 31918234) повернути Державному підприємству "Олешківське лісомисливське господарство" (адреса місцезнаходження: 75100, Херсонська область, місто Олешки, вулиця Софіївська, будинок 80; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00993194) бензин А-76 у кількості 2460 літрів та дизельне паливо у кількості 3240 літрів на загальну суму 33 200 грн. 57 коп.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська область, місто Херсон, вулиця Поповича, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 31918234) на користь Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" (адреса місцезнаходження: 75100, Херсонська область, місто Олешки, вулиця Софіївська, будинок 80; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00993194) 1762грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного рішення 01 жовтня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов