КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2018 р. Справа№ 910/3735/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Васів Ю.М. - адвокат

від відповідача 1: Діденко Т.Г. - адвокат

від відповідача 2: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 03.08.2018, повний текст якого складений 09.08.2018

у справі № 910/3735/18 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг»

до 1. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріса»

про визнання відсутнім права

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про:

- визнання за позивачем права вимагати від відповідача 2 сплати суми боргу в розмірі 50 250 717,60 грн. за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014, що сплачений відповідачу 1 відповідно до договору поруки;

- визнання відсутнім у відповідача 1 права вимагати від відповідача 2 за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014 стягнення суми заборгованості у розмірі 50 250 717,60 грн., який був сплачений позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ним як поручителем відповідача 2 згідно з договором поруки № 4В13251И/П від 17.11.2016, за яким позивач поручився за виконання відповідачем 2 укладеного з відповідачем 1 кредитного договору № 4В14172И від 17.02.2014, відповідачу 1 сплачено 50 250 717,60 грн., а відтак, право вимоги вказаних грошових коштів перейшло до позивача, з огляду на що позивач звертався до відповідача 2 з відповідним листом щодо виконання своїх зобов'язань і обов'язків боржника за вказаним кредитним договором, проте таке звернення залишились без задоволення, що, на думку позивача, свідчить про невизнання відповідачами факту погашення заборгованості позивачем спірної суми та переходу права вимоги за кредитним зобов'язанням до позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2018, повний текст якого складений 09.08.2018, у справі № 910/3735/18 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- право особи на захист своїх цивільних прав та інтересів забезпечено законом (ст. 15 ЦК України), способи якого (ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України) не є вичерпними. У розумінні зазначених приписів спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням;

- отже, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами);

- таким чином, лише встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення, невизнання або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог;

- водночас, задоволення кредиторських вимог у випадку набуття поручителем такого статусу (ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом примусового виконання обов'язку у натурі, а не шляхом визнання права чи визнання відсутності прав;

- обраний позивачем спосіб правового захисту є неефективним, адже вирішення спору не призводить до будь-якого відновлення прав позивача;

- окрім того, заявлені вимоги позивача є фактично вимогами про встановлення факту та не можуть бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі;

Не погоджуючись з рішенням, 14.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 у справі № 910/3735/18 скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що спірне рішення суду першої інстанції є неправомірним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вказаної позиції позивач послався на ті самі обставини, що й при зверненні до суду з цим позовом, а саме на те, що відповідачами не визнається факт погашення заборгованості (виконання зобов'язання), а також не визнається факт переходу до поручителя згідно договору поруки права вимоги за кредитними зобов'язаннями.

Доказами такого невизнання з боку відповідача 1, на думку позивача, є те, що відповідачем 1 не вручено позивачу усіх документів, які підтверджують обов'язок відповідача 2, та документів, які підтверджують забезпечення виконання обов'язків відповідача 2 за спірним кредитним договором, а також факт невизнання відповідачем 1 поданого позивачем позову, а з боку відповідача 2 - невиконання свого обов'язку по сплаті спірних коштів позивачу, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати гарантоване законом право вимоги до боржника.

Ухвалою від 31.08.2018:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 у справі № 910/3735/18;

- задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» про витребування додаткових доказів;

- зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» у строк до 14.09.2018 надати суду належним чином засвідчену копію кредитного договору № 4В14172И від 17.02.2014 та розрахунок заборгованості (довідку) за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014 станом на 18.11.2016 або письмові пояснення в разі неможливості надання вказаних доказів повністю або в частині;

- зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» у строк до 14.09.2018 надати суду письмові пояснення щодо підстав сплати відповідачу 1 саме 50 250 717,60 грн. з наданням відповідного розрахунку вказаної суми станом на дату сплати щодо її складових (основний борг, відсотки, штрафні санкції тощо) або письмові пояснення в разі неможливості надання вказаних доказів повністю або в частині;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 14.09.2018;

- роз'яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- справу № 910/3735/18 призначено до розгляду на 24.09.2018 о 10:00;

- сторони попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

Розпорядженням № 09.1-08/3001/18 від 21.09.2018, у зв`язку перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3735/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2018 справа № 910/3735/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою від 24.09.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» прийнято до провадження колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Станом на 24.09.2018 до Київського апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач 2 представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача 2 за наявними матеріалами апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про надання йому часу для підготовки додаткових пояснень по суті спору з урахуванням висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17, представник відповідача 1 залишив вирішення вказаного клопотання на розсуду суду.

Порадившись на місці, колегія суддів не знайшла підстави для задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

17.11.2016 позивач як поручитель та відповідач 1 як кредитор уклали договір поруки № 4В1325И/Л (а.с. 16) (далі Договір поруки), в п. 1.1 якого погодили, що предметом Договору поруки є надання поруки позивачем перед відповідачем 1 за виконання відповідачем 2 своїх зобов'язань, в тому числі за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до вказаного кредитного договору.

З наявної в матеріалах справи належним чином засвідченої виписки з банківського рахунку позивача за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 (а.с. 17-23) слідує, що позивач перерахував відповідачу 1 грошові кошти в сумі 50 250 717,60 грн. з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору № 4В14172И від 17.02.2014 згідно Договору поруки.

Матеріал справи не містять доказів повернення відповідачем 1 позивачу вказаних коштів як безпідставно набутих, факт їх отримання відповідачем 1 не заперечується.

З огляду на вказані обставини, позивач 05.03.2018 направив відповідачу 1 вимогу (а.с. 24-25), в якій просив визнати право позивача вимагати від відповідача 2 сплатити суму боргу в розмірі 50 250 717,60 грн. за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014, що сплачений відповідачу 1 відповідно до договору поруки, та визнати відсутнім у відповідача 1 права вимагати від відповідача 2 за кредитним договором № 4В14172И від 17.02.2014 стягнення суми заборгованості у розмірі 50 250 717,60 грн., який був сплачений позивачем.

Відповідача 1 на вказаний лист не відповів, наслідком чого стало звернення позивача до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, з чим колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини

Відповідно до статей 553, 554 цього ж Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із частиною другою статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до пункту 8 договору поруки № 4В13251И/П від 17.11.2016, до поручителя, який виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (договорам) застави (іпотеки), укладеним з метою забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором, у частині виконаного зобов'язання.

Отже, порука є договірним зобов'язанням, стосовно якого передбачено обов'язкове дотримання письмової форми (частина перша статті 547 ЦК України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, внаслідок якого у сторін виникають взаємні права та обов'язки.

З урахуванням вищенаведеного, можна зробити висновок, що вимоги про визнання відсутнім права в одного відповідача (кредитора) вимагати від другого відповідача (боржника) сплати боргу за кредитними договорами, які погашено позивачем (поручителем), та про визнання права поручителя вимагати від боржника сплати ним грошових коштів за кредитними договорами, сплачених поручителем, не є вимогами про встановлення юридичних фактів, однак такі доводи можуть розглядатися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17 (провадження № 12-88гс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 і п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За змістом ГПК України, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 278 ГПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20 - 23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 278 ГПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» підлягає закриттю, а апеляційна скарга, з огляду на викладені в ній вимоги, залишається без задоволення.

Керуючись ст. 231, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 у справі № 910/3735/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2018 у справі № 910/3735/18 скасувати.

3. Провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдинг» закрити.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5 . Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3735/18.

Повний текст постанови складено: 27.09.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

В.В. Андрієнко