ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2018

Справа № 910/8255/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом           публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

до           комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами

про                     стягнення 43 680,23 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» до комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 43 680,23 грн., з яких: 41 947,84 грн. боргу, 1 444,40 грн. пені, 126,99 грн. 3% річних, 161,00 грн. інфляційних втрат

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору розподілу природного газу № 09420YD9MPDB016 від 01.01.2016.

Суд відкрив провадження у справі № 910/8255/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2016 комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами (споживач) подав публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (оператору ГРМ) заяву-приєднання №           09420YD9MPDB016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), відповідно до якої споживач, підписавши цю заяву, погодився з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі – Договір).

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

Згідно п. 2.1. Договору, оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п.п. 6.1.-6.2. Договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодекс у газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.4. Договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з підписаними сторонами актами наданих послуг 31.12.2017, від 31.01.2018 та від 31.03.2018, позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на суму 53 204,96 грн. (в грудні 2017 року – на 33 411,94 грн., січні 2018 року – на 9 471,11 грн., березні 2018 року – на 10 321,91 грн.).

Відповідач сплатив за послуги частково - 11 257,12 грн., внаслідок чого борг відповідача становить 41 947,84 грн.

Після звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач 41 947,84 грн. не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 41 947,84 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 1 444,40 грн. пені за період з 12.02.2018 по 30.05.2018.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 126,99 грн. трьох процентів річних, 161,00 грн. інфляційних втрат за період з 12.02.2018 по 30.05.2018.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами (вул. Вишгородська, 150, м. Київ, 04114, код 34477817) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (вул. Шевченка, 178, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08150, код 20578072) 41 947,84 грн. боргу, 1 444,40 грн. пені, 126,99 грн. 3% річних, 161,00 грн. інфляційних втрат, 1 762,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С. А. Ковтун