ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року

м. Черкаси справа № 925/841/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ "Укртелеком" до Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації про стягнення 51840, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 51840,20 гривень боргу по компенсації витрат на надання телекомунікаційних послуг на пільговій основі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що ВАТ „Укртелеком в особі Черкаської філії ПАТ Укртелеком надавала телекомунікаційні послуги категоріям споживачів (жителям Монастирищенського р-ну) на пільговій основі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився. У відзиві на позов, направленому на адресу суду проти позовних вимог заперечував. Заперечення вмотивовано тим, що між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання послуг звязку, а оскільки відповідач фінансується з державного бюджету, то здійснювати будь - які виплати самостійно без надходження видатків і субвенцій з бюджету не має права. Крім того відповідач просив суду розглядати справу за відсутності його представника.

За таких обставин суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (Позивач) є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Статуту та внутрішніх актів Товариства. Згідно п. 2.2.1. Статуту, одним з основних видів діяльності Товариства є надання телекомуні каційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжміського, між народного та рухомого (мобільного) зв'язку, радіозв'язку (з використанням ра діочастот), послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних ме реж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекому нікаційних послуг встановлено Законом України «Про телекомунікації», Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України від 23.03.2000 № 1584-ІІІ «Про жертви нацистських переслідувань", Законом України від 26.04.2001 № 2402-ІІІ «Про охорону ди тинства», Законом України від 24.03.1998 № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Механізм реалізації визна чених законодавством України соціальних гарантій, зокрема отримання пільг з оплати послуг зв'язку, визначається Положенням про Єдиний державний авто матизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 (далі - Положення № 117), Порядком надання окремим категоріям громадян з урахуванням серед ньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 389 (далі - Порядок № 389).

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних по слуг пільговій категорії громадян є обов'язком ПАТ «Укртелеком». При цьому в силу положень Конституції України та Законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов'язок відшко довувати витрати підприємств, що надають такі ж особам, які мають право на відповідні пільги.

Таким чином, надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування ви трат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекому нікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій від повідно до законодавства України.

Пункт 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295 також передбачає, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Згідно з ч. 5 ст. 102 Бюджетного кодексу України надання пільг з послуг зв'язку здійснюється за рахунок субвенції з державно го бюджету місцевим бюджетам.

Відповідно до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (Положення № 117), підприєм ства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа надають уповно важеному органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартос ті послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга». Відповідні розрахунки в порядку та у спосіб, передбачений Положенням № 117, надавалися щомісячно Відповідачу.

Доказами отримання таких розрахунків як на паперових, так і електронних но сіях, є листи про направлення розрахунків та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом з тим п. 1.1 Положення № 117 зобов'язує Відповідача, як уповно важений орган щомісяця:

1)звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка, надходить від підприємств та організацій, що надають послуги і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складати:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організація ми, що надають пільги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згід но з формою « 7-пільга»;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з фор мою « 3- пільга».

Витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з січня 2017 по грудень 2017 року Від повідачем не відшкодовані, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 51840,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, розрахунками вартості послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (Постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бю джетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захи сту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок № 256), якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій грома дян за рахунок субвенцій з державного бюджету. Зокрема, пунктом 2 Постано ви № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здій снюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомі сячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні піль ги.

Постановою КМУ від 21.06.2017 року №426 до відповідного порядку внесені наступні зміни, як от: фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій передбачений державним бюджетом на відповідний рік у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, районних бюджетах, бюджетах об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад, на зазначені цілі. Зокрема, п. 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться державною казначейською службою України згідно з помісячним планом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобовязань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати як на підставі договорів (правочинів), так і безпосередньо з актів цивільного законодавства. У відповідності до частини 2 цієї ж статті Цивільного кодексу України, такими актами є закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням, є правовідношення, в якому одна із сторін (боржник) , зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, і кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Також, ст. 525 Цивільного кодексу України визначена недопустимість односторонньо відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов.

Розмір витрат позивача на надання послуг зв'язку пільговим категоріям споживачів за період з січня 2017 року по грудень 2017 року складає 138923,29 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодекси України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Також, ст. 525 Цивільного кодексу України визначена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов.

Тобто, боржник не звільняється від виконання зобов'язання по відшкодуванню витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян внаслідок відсутності коштів. При цьому, зобов'язання між сторонами виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 по справі № 905/2358/16 (3-77ГС17), а також Вищого господарського суду України у справі № 927/1039/16 від 12.04.2017 року.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що сторонами не укладався договір на відшкодування заявлених у позові витрат та відсутність у місцевому бюджеті коштів на відшкодування витрат позивача на надання послуг пільговій категорії населення не ґрунтуються на законі, а тому не приймаються судом.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами довів суду порушення відповідачем його права на отримання компенсації за надання послуг пільговій категорії населення, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору як понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації (вул. Михайла Грушевського, 4, м. Монастирище, Черкаська область, 19100, код 03195760) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Байди Вишневецького, 34, м. Черкаси, 18001, код 01181877) 51840,20 грн. боргу та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.10.2018р.

Суддя К.І.Довгань