ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.09.2018р. Справа № 917/1514/16

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" від 30.08.2018р. вих. № 3008 (вх. № 478 від 30.08.2018р.) про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця від 16.08.2018р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 56676806

по справі № 917/1514/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Селянка ТМ" (33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 4а/6а, оф. 201, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, буд. 82, оф. 24, )

про стягнення 2 438 180,08 грн.,

Суддя Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Кобець Н.С.

Представники сторін:

від стягувач (позивач у справі): не з'явився

від боржника (скаржник , відповідач у справі): не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.08.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (далі - ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" - боржник) звернулось до господарського суду Полтавської області зі скаргою від 30.08.2018р. вих. № 3008 (вх. № 478) про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця від 16.08.2018р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 56676806.

Оскаржуючи вказану постанову приватного виконавця, боржник вказує, що виконавчий документ повернуто у зв"язку із заявою стягувача про повернення виконавчого документа, стягнення грошових коштів з боржника на користь стягувача в межах виконавчого провадження № 56676807 не відбувалось, а тому підстави для стягнення основної винагороди приватного виконавця відсутні.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.08.2018р. зазначену скаргу прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні 10.09.2018р. Явка учасників справи обов'язковою не визнавалась.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копії ухвали суду від 31.08.2018р. про прийняття скарги та призначення до розгляду були направлені на адресу сторін по справі та приватного виконавця ОСОБА_1 та отримані ними, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого відправлення.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомив сторін по справі та приватного виконавця належним чином.

Ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає скаргу у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Від скаржника через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 8113 від 31.08.2018р.) про долучення до матеріалів справи доказів направлення скарги з додатками на адресу стягувача та приватного виконавця.

Зазначені документи залучено судом до матеріалів справи.

Від приватного виконавця ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшов лист (вх. № 8402 від 10.09.2018р.), в якому він надав пояснення по суті скарги та просить суд питання про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця від 16.08.2018р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 56676806, вирішити на розсуд суду з урахуванням положень чинного законодавства України.

Розглянувши подану скаргу та додані до неї документи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13.12.2016р. по справі № 917/1514/16 (суддя Мацко О.С.) було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Селянка ТМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (далі - ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат") про стягнення грошових коштів та стягнуто з відповідача на користь позивача 2926838,42 грн. 42 коп. основного боргу, 21065 грн. 22 коп. інфляційних втрат, 4437 грн. 95 коп. 3% річних та 4114 грн. 90 коп. судового збору, 14777 грн. 69 коп. пені, 7244,73 грн. річних, 44663,41 грн. судового збору. В частині стягнення 28700 грн. 00 коп. основного боргу провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено.

30.12.2016р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.12.2017р. по справі № 917/1514/16 (суддя Сірош Д.М.) заяву ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 13.12.2016р. задоволено, боржнику надано розстрочку виконання вищевказаного рішення суду шляхом погашення заборгованості рівними платежами з 31.01.2017 р. по 31.08.2018 року.

10.07.2018р. ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" звернулося до суду із заявою ( вх. № 6481 від 10.07.2018 р.) про відстрочення виконання вказаного рішення у даній справі на 12 місяців.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.07.2018р. по справі № 917/1514/16 (суддя Ореховська О.О.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про відстрочення виконання рішення у справі № 917/1514/16 відмовлено.

Приватним виконавцем ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56676807 від 27.06.2018р. з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 30.12.2016р. про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селянка ТМ" заборгованість в сумі 2 530 308,42грн. (а.с. 10-11 т. 4).

В рамках вказаного виконавчого провадження, приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено постанови про накладення арештів на все майно та грошові кошти, що належать ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат".

Скаржник зазначає, що 27.07.2018 р. між ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" та ТОВ "Селянка ТМ" було укладено мирову угоду, якою сторони врегулювали порядок погашення ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" заборгованості на користь ТОВ "Селянка ТМ" за рішенням господарського суду Полтавської області від 13.12.2016 р. у даній справі.

Сторонами виконавчого провадження подано до господарського суду спільну заяву про затвердження мирової угоди.

16.08.2018р. у звязку з поданням ТОВ "Селянка ТМ" відповідної заяви, приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця в розмірі 10% від суми, яка підлягає стягненню, що складає 253 030,84 грн.

ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" звернулось до господарського суду Полтавської області зі скаргою від 30.08.2018р. вих. № 3008 (вх. № 478 від 30.08.2018р. ) на рішення приватного виконавця, в якій просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця від 16.08.2018р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 56676806.

При розгляді зазначеної скарги судом прийнято до уваги наступне.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного встановлюється у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

У п.19 Постанови КМУ від 08.09.2016 № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця", умовою одержання приватним виконавцем основної винагороди є забезпечення останнім повного або часткового виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.4 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку припинення виконавчого провадження чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" при розподілі стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми. Частина третя цієї статті встановлює, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, цією ж статтею, частиною 9 передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, застосовуючи аналогію закону можна зробити висновок, що основна винагорода, яка відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору, підлягає стягненню з боржника тільки з суми , яка фактично стягнута на користь стягувача.

В даному випадку, в межах виконавчого провадження № 56676807 приватним підприємцем ОСОБА_1 стягнення грошових коштів з боржника на користь стягувача не відбувалось, сторони виконавчого провадження самостійно врегулювали спір між собою шляхом укладання мирової угоди.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що скарга ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" на рішення приватного виконавця обґрунтована, підтверджена документально та нормами матеріального права, а тому підлягає задоволенню.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" від 30.08.2018р. вих. № 3008 (вх. № 478 від 30.08.2018р.) на рішення приватного виконавця задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого ОСОБА_1 від 16.08.2018р. щодо стягнення з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" основної винагороди приватного виконавця, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 56676806.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями)) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст. ст.235, 255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали підписано 21.10.2018 р.

Суддя О.О. Ореховська