ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 справа № 908/220/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від прокуратури:ОСОБА_5, посвідчення №042342 від 29.03.2016р.
від позивача:ОСОБА_6, довіреність №01/03-20/00378 від 12.02.2018р. ОСОБА_7, довіреність №01/03-20/00379 від 12.02.2018р.
від відповідача:ОСОБА_8, ордер серія ЗП №60160 від 06.04.2018р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від21.05.2018р. (повний текст підписано 11.06.2018р.)
у справі№908/220/18 (суддя Федорова О.В.)
за позовомЗаступника прокурора Запорізької області, м.Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради, м.Запоріжжя
до Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат, м.Запоріжжя
простягнення 19627939,50грн.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018р. заступник прокурора Запорізької області, м.Запоріжжя, звернувся до господарського суду Запорізької області із позовом, поданим в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької міської ради, м.Запоріжжя до відповідача, Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат, м.Запоріжжя про стягнення доходів від безпідставно набутого майна в сумі 19627939,50грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, заступник прокурора Запорізької області зазначає, що відповідач використовує земельну ділянку комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів та реєстрації речових прав на неї, що призводить до ненадходження значних коштів до бюджету м.Запоріжжя у вигляді орендної плати за землю. Підставами для звернення до суду та необхідності захисту інтересів держави заступник прокурора Запорізької області визначає позбавлення територіальної громади м.Запоріжжя можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, а також невжиття Запорізькою міською радою Запорізької області заходів щодо стягнення з відповідача коштів за фактичне користування земельною ділянкою та нездійснення останньою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м.Запоріжжя.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. (повний текст підписаний 11.06.2018р.) у справі №908/220/18 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В основу оскаржуваного рішення покладений висновок про те, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав. Вказане, за мотивами оскаржуваного судового рішення, збільшило вартість майна Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» за рахунок несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, та зумовило втрату Запорізькою міською радою належного їй майна (коштів від орендної плати), на отримання яких позивач цілком грунтовно очікував.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. (повний текст підписаний 11.06.2018р.) у справі №908/220/18, Приватне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат» звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального на процесуального права, невірність встановлених фактичних обставин справи та змісту правовідносин між сторонами. Зокрема, вказує на порушення господарським судом Запорізької області вимог процесуального законодавства при відкритті провадження у справі з підстав відсутності у прокурора належних повноважень та обґрунтувань звернення ним до суду в інтересах держави, а також порушень судом предметної юрисдикції господарського суду. Крім цього, зауважує на помилковості застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вважає вимоги заступника прокурора Запорізької області такими, що регулюються ст.22 ЦК України, як збитки у вигляді упущеної вигоди. За таких обставин вказує, що місцевим господарським судом не досліджувались всі елементи складу цивільного правопорушення (заподіяння збитків), що виключає можливість настання цивільно-правової відповідальності. Просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи від 23.06.2018р. сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д. О., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2018р. у справі №908/220/18 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» на рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 11.06.2018р.) та зобов'язано позивача у строк до 18.07.2018р. включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів скаржнику.

На електронну та поштову адреси Донецького апеляційного господарського суду від Прокуратури Запорізької області та від Запорізької міської ради надійшли відзиви на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», за стислим змістом яких заявники просять апеляційний суд залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, наводять власну позицію щодо кожного з доводів апелянта.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2018р. призначено розгляд справи на 27.08.2018р.

У зв'язку перебуванням судді - члена колегії Попкова Д. О. у відпустці на дату розгляду справи, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі розпорядження керівника апарату суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018р. сформовано наступний склад колегії: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Стойка О.В.

У судовому засіданні 27.08.2018р. представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів, що були в ній викладені. Прокурор та представник позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018р., з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність оголошення перерви в судовому засіданні до 11.09.2018р.

Через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» надійшли пояснення до апеляційної скарги.

05.09.2018р. від позивача на поштову адресу суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких позивач виклав доводи на користь власної позиції та просив оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін.

Розгляд справи №908/220/18, який було призначено на 11.09.2018р., по суті не відбувся (судове засідання не проводилося), оскільки з огляду на приписи ст.32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи достатність часу для розгляду апеляційної скарги у передбачені законом строки, підстави для заміни складу колегії суддів у справі №908/220/18 у звязку з відсутністю на день розгляду справи судді-члена колегії ОСОБА_2, були відсутні. Про розгляд справи у судовому засіданні 17.09.2018р. сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

У судовому засіданні 17.09.2018р. представник скаржника підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні, а також в апеляційній скарзі. Представники позивача та прокурор висловились проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржуване рішення без змін з підстав, викладених у наданих апеляційному суду відзивах та поясненнях.

За приписами ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст. 222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У судовому засіданні 17.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів позивача та заступника прокурора на неї, додаткових пояснень позивача та скаржника, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали господарської справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, не оспорюється сторонами та встановлено судовими рішеннями у справі №908/3313/14, рішенням сесії Запорізької міської ради від 21.10.2011р. за №4 «Про передачу в оренду ПАТ "Запоріжабразив" земельних ділянок по вул.Димитрова, 44 для розташування промислового майданчику та пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату» (далі - рішення №4) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Димитрова, 44 Публічному акціонерному товариству "Запорізький абразивний комбінат".

Пунктом 2 рішення №4 встановлено та затверджено межі і розмір земельних ділянок загальною площею 49,9468га по вул.Димитрова, 44 згідно з планом, що додається, в тому числі: - земельної ділянки площею 49,9316га для розташування промислового майданчика; - земельної ділянки площею 0,0152га для розташування пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату; згідно з пунктом 3 рішення №4 вирішено передати в оренду Публічному акціонерному товариству "Запорізький абразивний комбінат" строком до 20.09.2014р. земельні ділянки загальною площею 49,9468га (землі промисловості) по вул.Димитрова, 44 за рахунок земель Запорізької міської ради, в тому числі земельну ділянку (кадастровий номер :07:036:0104) площею 49,9316га для розташування промислового майданчика; земельну ділянку (кадастровий номер :07:036:0106) площею 0,0152га для розташування пам'ятника загиблим робітникам абразивного комбінату.

Пунктом 5.1 рішення №4 зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Запорізький абразивний комбінат " у двомісячний термін після прийняття даного рішення укласти з Запорізькою міською радою договори оренди землі, подати їх на державну реєстрацію та одержати в установленому порядку.

Вказане рішення в частині укладання договору оренди землі та проведення його державної реєстрації не виконано.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.03.2017р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача, змінено найменування підприємства на Приватне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат», а також змінено місцезнаходження: назву вулиці «Димитрова» замінено на «Олексія Поради» (на підставі перейменування вулиці за рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016р. №53).

22.01.2018р. представниками управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради проведено обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Олексія Поради, 44, про що складений ОСОБА_7 обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості). За наявними у значеному ОСОБА_7 від 22.01.2018р. відомостями вказано, що при проведенні візуального огляду земельної ділянки по вул.Олексія Поради, 44 з кадастровим номером :07:036:0104 встановлено, що на ній фактично знаходиться промисловий майданчик (будівлі та споруди) відповідача, при цьому наявність правовстановлюючих документів на землю, а також оформлення речових прав/права користування на земельну ділянку відсутні.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог заступника прокурора Запорізької області з огляду на наступне.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, викладено у статті 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зважаючи на положення статті 125 ЗК України, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Отже, з моменту виникнення права власності на вищезазначене нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нежитловими будівлями.

При цьому, апеляційний господарський суд встановив, що, починаючи з 21.10.2011р., Запорізькою міською радою неодноразово приймалось рішення про укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки.

У той же час Донецьким апеляційним господарським судом встановлено правомірне набуття відповідачем права власності на нерухомість, що в силу вищенаведених положень Земельного кодексу України породжує у нього, як у власника нерухомого майна, виникнення обов'язку з оформлення відповідного речового права на землю.

При зверненні з даним позовом заступник прокурора Запорізької області послався на положення статей 1212 - 1214 ЦК України, як на правову підставу позовних вимог, при цьому зауважив, що заявлена до стягнення сума є несплаченою відповідачем орендною платою за використання земельної ділянки комунальної власності без укладення договору оренди за період із 01.03.2015р. по 31.12.2017р., внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим позивачеві завдано шкоди у вигляді неодержаної орендної плати за землю у розмірі 19627939,50грн.

Колегія суддів не погоджується із висновками місцевого господарського суду, а також посиланнями прокурора та позивача щодо застосування до спірних правовідносин ст. 1212-1214 ЦК України, які здійснюють правове регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна, виходячи з такого.

Стаття 1212 ЦК України досить широко визначає підстави виникнення зобовязань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами права.

При цьому, приписами частини другої статті 152 ЗК України врегульовано, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Отже, за висновками Донецького апеляційного господарського суду в даному випадку неодержана орендна плата є збитками, заподіяними внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, відшкодування яких здійснюється відповідно до спеціальних положень ст.156 ЗК України та приписів ст.22 ЦК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постановах від 25.05.2018р. (у справі №922/3413/17) та від 13.06.2018р. (у справі №922/2973/17).

Крім цього, з приводу застосування вказаних норм пунктом 3.8 Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» розяснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України). Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є спеціальним заходом відповідальності на відміну від загальних заходів відповідальності за інститутом безпідставного отримання чи збереження майна, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як встановлено ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Згідно з п.2 вказаного Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Заступником прокурора Запорізької області на підтвердження позовних вимог, надано ОСОБА_7 обстеження земельної ділянки по вул.Олексія Поради, 44 з кадастровим номером :07:036:0104 від 22.01.2018р. в натурі (на місцевості), складений начальником та головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель, а також розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою з боку ПрАТ «Запоріжабразив» () внаслідок користування земельною ділянкою площею 499316кв.м., розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Олексія Поради, 44 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.03.2015р. по 31.12.2017р., підписаний заступником начальника управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, начальником та головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради.

Тобто, в порушення вимог Порядку, Акт та розрахунок збитків складено позивачем, а не комісією в складі представників районної державної адміністрації, власника земельної ділянки, представника відповідача, представників територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки - як передбачено п.2 Порядку.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заступником прокурора та позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір збитків, заявлених до стягнення, як елементу складу цивільного правопорушення, передбаченого ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Відповідно до ч.1. ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_7 та розрахунок завданих до стягнення збитків не відповідають вимогам Порядку, вони не можуть з достовірністю свідчити про викладені в них обставини.

Підсумовуючи наведене, судова колегія апеляційного суду констатує, що позивачем не доведено та не обґрунтовано складу цивільного правопорушення відповідача у звязку з використанням земельних ділянок в період з 01.03.2015р. по 31.12.2017р. без договору оренди, а відтак не доведено та не обґрунтовано підстав для стягнення з відповідача в порядку ст.ст.22, 1166 ЦК України збитків в сумі 19627939,50грн.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав неповноти та недоведеності повноважень прокурора, колегія судів зазначає про неспроможність даних доводів у звязку з наступним.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до ч.1, 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Як свідчать матеріали справи, листом (вих.№05/1-126вих18 від 09.02.2018р.) Прокуратура Запорізької області повідомила Запорізьку міську раду про представництво інтересів держави шляхом звернення до господарського суду Запорізької області із позовною заявою про стягнення доходу від безпідставно набутого майна у вигляді неотриманої орендної плати.

Також визначений заступником прокурора позивач підтримав поданий позов.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999р. №3-рп/99 викладено висновок: із врахуванням того, що, "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Запорізької міської ради обґрунтовано заступником прокурора Запорізької області встановленням факту порушення інтересів держави, які спричиненні невиконанням відповідачем обов'язків, передбачених законом, а саме: використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів та відсутністю з боку відповідача будь яких-дій, зокрема, звернень до Запорізької міської ради, спрямованих на укладання договору оренди.

Також прокурор зазначив, що позивач належним чином не захищає порушені права держави, про що свідчить відсутність протягом тривалого часу вжитих заходів, спрямованих на стягнення з відповідача спричинених територіальній громаді м.Запоріжжя збитків, у вигляді недоотриманих доходів. За твердженням прокурора, ненадходження платежів за використання землі, яка перебуває у комунальній власності, призводить до невиконання прибуткової частини місцевого бюджету, чим грубо порушуються інтереси держави, та зазначені обставини можуть бути підставою для звернення прокурора до суду з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, як органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м.Запоріжжя та, як наслідок, наявність передбачених ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для їх представництва.

З огляду на наведене вище, звернення заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до господарського суду з цим позовом направлено на захист охоронюваних законом інтересів держави, уповноваженими органами якої є визначений прокурором позивач, що належним чином перевірено судом апеляційної інстанції.

Відсутність витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, як ознаки відсутності злочину в діях посадових осіб Запорізької міської ради щодо невиконання службових обовязків з приводу захисту інтересів позивача, не розцінюється апеляційним судом, як належний та допустимий доказ в обґрунтування відсутності підстав для представництва прокурора в межах даного позову, спрямованого на захист порушених інтересів держави та територіальної громади м.Запоріжжя, оскільки такий документ не підтверджує наявність умов, які відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наділяють прокурора правом представництва в суді законних інтересів держави.

За таких обставин, Донецький апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для залишення позову без розгляду за приписами положень п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає неспроможними та не доведеними належним чином доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції господарського суду та наявність у звязку з цим підстав для закриття провадження у справі, з огляду на приписи ч.1 ст.20 ГПК України, відповідно до якої визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках. Перелік таких визначених законом випадків та справ конкретизований законодавцем у п.9 16 ч.1 ст.20 ГПК України, серед яких є справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Підсумовуючи вищевикладене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права щодо визначення норм закону, що регулюють спірні правовідносини, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що загалом призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

Вказане за приписами ч.1, 2 ст.277 ГПК України є підставою для скасування судом апеляційної інстанції судового рішення та ухвалення нового рішення. За таких обставин апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 11.06.2018р.) у справі №908/220/18 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат має наслідком покладення судових витрат за подання позовної заяви та апеляційної скарги на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 11.06.2018р.) у справі №908/220/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2018 р. (повний текст підписано 11.06.2018р.) у справі №908/220/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Запорізької області, м.Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради, м.Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства Запорізький абразивний комбінат, м.Запоріжжя про стягнення 19627939,50грн. - відмовити

Стягнути з Прокуратури Запорізької області (69057, м.Запоріжжя, вул.Матросова, 29а; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (69014, м.Запоріжжя, вул.Олексія Поради, 44; код ЄДРПОУ 00222226) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 441628,65грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 17.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 19.09.2018р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників: 1 - прокурору; 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСЗО