ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1842/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський дослідний ливарний завод" (61140, м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 78)
до Приватного підприємства "Алкорм" (61161, м. Харків, вул. Миколи Манойла, буд. 34)
про стягнення 1.137541,15 грн.
за участю представників:

від позивача - Костін В.В., довіреність №2 від 02.07.2018

від відповідача - Коваленко С.В., директор ПП "Алкорм"

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський дослідний ливарний завод" 06.07.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою за вих. № 21 від 05.05.18 до Приватного підприємства "Алкорм" в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1.137541,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПП "Алкорм" своїх зобов'язань за Договором поставки № 58/17 АЛ від 03.07.2017 в частині повної та своєчасної оплати товару. В якості правових підстав посилається, зокрема, на норми статей 526, 629 ЦК України, ч. 1 статті 193 ГК України. Також до стягнення заявлені понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 17.063,12 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.07.2018 об 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/1842/18 до судового розгляду по суті на 04.09.2018 об 11:20год.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні 04.09.2018 позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позову вказує на неналежним виконанням ПП "Алкорм" своїх зобов'язань за Договором поставки № 58/17 АЛ від 03.07.2017 в частині повної та своєчасної оплати товару. В якості правових підстав посилається, зокрема, на норми статей 526, 629 ЦК України, ч. 1 статті 193 ГК України.

В судовому засіданні 04.09.2018 відповідач позовні вимоги визнає, зазначає про те, що останнім у позивача було придбано товар на загальну суму 2895752,15 грн., який було сплачено відповідачем частково, у зв'язку із чим, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 1137541,15 грн. Відповідачем також зазначено про те, що визначити остаточний строк здійснення оплати вказаної заборгованості наразі не є можливим.

Суд оголосив про закінчення з'ясування обставин справи та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1137541,15 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 17.063,12 грн.

В судових дебатах відповідач позовні вимоги визнає.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 04.09.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарським судом встановлено наступне:

03.07.2017 між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Харківський дослідний ливарний завод" (постачальник) та відповідачем - Приватним підприємством "Алкорм" (покупець) було укладено Договір поставки № 58/17 АЛ (далі - Договір) (т.с. І а.с. 12-14), відповідно до умов пункту 1.1. якого, постачальник зобов'язався передати у власність покупцю брухт і відходи кольорових металів і сплавів згідно ДСТУ 3211:2009 (товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такий товар.

На виконання умов вищевказаного Договору, позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 2895752,15 грн. що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № Х-103 від 01.08.2017 , № Х-104 від 16.08.2017, № Х-094 від 23.08.2017, № Х-035 від 28.03.2018 , № Х-058 від 16.05.2018, посвідченнями про радіаційну і вибухову безпеку кольорових металів та сплавів: № 1 від 01.08.2017 р., № 2 від 16.08.2017 р., № 3 від 23.08.2017 р., № 4 від 28.03.2018 р., № 5 від 16.05.2018 р., паспортами металобрухту: від 01.08.2017 р., від 16.08.2017 р., від 23.08.2017 р., від 28.03.2018 р., 16.05.2018 р. (т.с. І а.с. 15-33).

Умовами пункту 4.2 Договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків, а саме покупець повинен сплатити за поставлений товар протягом п'яти банківських днів з дати поставки товару.

При цьому, товаророзпорядчі документи позивачем відповідачеві були надані, що не заперечувалось самим відповідачем під час розгляду даної справи.

Проте відповідачем отриманий товар сплачено лише частково у розмірі 1758211,00 грн., про що свідчить наявна у матеріалах справи банківськими виписками за особовим рахунком позивача від 23.08.2017 р., 26.09.2017 р., 21.03.2018 р., 22.03.2018 р., 23.03.2018 р., 26.03.2018 р., 28.03.2018 р., 29.03.2018р., 14.05.2018 р., 15.05.2018 р. (т.с. І а.с. 34-43).

У зв'язку із наявною заборгованістю, з метою досудового врегулювання спору між сторонами, позивачем було направлено на адресу відповідача Вимогу за вих. № 15/1 від 25.05.2018 з проханням сплатити наявну заборгованість у розмірі 1137541,15 грн. за Договором поставки № 58/17 АЛ від 03.07.2017 (т.с. І а.с. 44-45).

Однак відповідач відповіді на вищевказану Вимогу не надав, заборгованість у розмірі 1137541,15 грн. за Договором поставки № 58/17 АЛ від 03.07.2017 позивачу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належних та допустимих доказів сплати наявної заборгованості станом на момент вирішення спору відповідачем до суду не надано. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

За таких обставин, вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківський дослідний ливарний завод" до Приватного підприємства "Алкорм" про стягнення 1.137541,15 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо повного задоволення позову, судовий збір зі сплати судового збору у розмірі 17063,11 грн. в даному разі покладається на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" (61161, м. Харків, вул. Миколи Манойла, буд. 34, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський дослідний ливарний завод" (61140, м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 78, п/р № 0600 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) - 1137541,15 грн. заборгованості та 17063,11 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.09.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова