РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018Справа № 910/16159/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХОРИВА, будинок 11-А)
до за участю проТовариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (04208, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПРАВДИ, будинок 80-В) Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Приватного акціонерного товариства «Альба Україна» (08300, Київська обл., місто Бориспіль, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 100) стягнення 1 782 038 грн. 37 коп.
Представники:

від Позивача: Савчук О.Г. (представник за довіреністю);

від Відповідача: Литвинюк В.А. (представник за довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 1 782 038 грн. 37 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Аптечне об'єднання "Біокон", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон", (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 246-11, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передавати (поставляти) вироби медичного призначення (далі - товар) у власність покупця, а покупець - приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього Договору. 05.06.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (Первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (Новий кредитор) було укладено Договір відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7, за умовами якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває за 1 589 506,26 грн. у порядку та на умовах, визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" у сумі 1 589 506,26 грн., що випливає з договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, укладеного між боржником та первісним кредитором. Як зазначає Позивач, у період з 08.08.2014 року по 17.03.2015 року Відповідачем було сплачено на рахунок Позивача 551 000 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" в розмірі 950 152 грн. 05 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» інфляційні у розмірі 664 156 грн. 28 коп., 3% річних у розмірі 63 284 грн. 22 коп., пеню у розмірі 104 445 грн. 82 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року по справі №910/16159/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року, у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 року скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № 910/16159/16 та передано справу на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/16159/16.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/16159/16 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 року справу №910/16159/16 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В., судове засідання призначено на 12.07.2017 року.

11.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові заперечення на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2017 року та клопотання про відкладення розгляду справи.

12.07.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились. Представник третьої особи про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 23.06.2017 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2017 року.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, в судовому представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 06.09.2017 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

01.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові заперечення проти позову.

01.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення директора.

01.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про витребування від посадових осіб Сторін письмових пояснень.

В судовому засіданні 06 вересня 2017 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, не заперечував проти призначення у справі судової економічної експертизи. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях по справі, заперечив проти призначення у справі судової економічної експертизи. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 21.07.2017 року уповноваженій особі підприємства Третьої особи ухвали суду від 12.07.2017 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши клопотання Відповідача про витребування від посадових осіб Сторін письмових пояснень, зазначає.

Відповідно до статті 30 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів. Зазначені особи зобов'язані з'явитись до господарського суду на його виклик, сповістити про знані їм відомості та обставини у справі, подати на вимогу господарського суду пояснення в письмовій формі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання Відповідача про витребування від посадових осіб Сторін письмових пояснень, оскільки відсутня необхідність для виклику посадових осіб підприємств Сторін в судове засіданні та зобов'язання останніх надати письмові пояснення по справі з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України остаточне коло питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом, встановлюється господарським судом в ухвалі.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.14 Приватне акціонерне товариство "Альба Україна" (первісний кредитор) та Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги №70401-20/14-7 (далі - договір відступлення), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (продає), а новий кредитор набуває (купує) за 1 589 506,26 грн. у порядку та на умовах, визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" (боржника) на суму 1 589 506,26 грн., що випливає з договору купівлі-продажу від 03.01.11 №246-11, укладеного між боржником та первісним кредитором.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначав, що у вересні 2013 року-січні 2014 року між продавцем та покупцем було складено ряд актів про виявленні недоліки. А саме: акт від 24.09.13 на суму 153 902,15 грн., акт від 11.10.13 на суму 114 671,51 грн., акт від 18.10.13 на суму 83 429,44 грн., акт від 21.10.13 на суму 84 690,25 грн., акт від 29.10.13 на суму 118 803,16 грн., акт від 05.12.13 на суму 81 266,81 грн., акт від 05.12.13 на суму 126 019,95 грн., акт від 15.12.13 на суму 81 588,31 грн., акт від 28.12.13 на суму 107 184,83 грн. та акт від 10.01.14 на суму 85 106,26 грн. Всього вартість товару, яка зазначена у вищевказаних актах про повернення, становить 1 036 662,68 грн.

Спір виник щодо правомірності врахування до вартості поставленого товару товар, який поставлено відповідачу у вересні 2013 року-січні 2014 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 року скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № 910/16159/16 та передано справу на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

У вказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що суди мають з'ясувати спірні питання, що містяться в акті звірки на підставі первинних документів і підставою для відступлення первісним кредитором та набуття позивачем права вимоги на суму 950 152,05 грн. основної заборгованості та штрафних (фінансових) санкцій. Бо не сам по собі акт звірки взаєморозрахунків є доказом наявності боргу, а фактична наявність цієї заборгованості на час укладення договору відступлення права вимоги, що підтверджується належними документами.

Експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. (п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5)

Відповідно до додатку 1 вказаної Інструкції регіональною зоною обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України м. Київ, Вінницька, Житомирська, Київська, Тернопільська, Хмельницька, Черкаська і Чернігівська області є Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

За таких підстав, Суд вважає за необхідне доручити проведення судової експертизи саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України остаточне коло питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом, встановлюється господарським судом в ухвалі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2017 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, Суд дійшов висновку щодо призначення у справі судової економічної експертизи, проведення якої доручив Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), а провадження у справі №910/16159/16 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України було зупинено.

11.10.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта №187753/17-45 від 09.10.2017 про надання матеріалів, необхідних для проведення судово-економічної експертизи №187753/17-45, а саме: регістрів бухгалтерського обліку фінансово-господарських операцій ТОВ "Аптечне об'єднання "Біокон" та ПрАТ «Альба Україна» за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 за період з 03.01.2011 по 05.06.2014 (у паперовому та електронному вигляді у форматі Exel); первинних документів, якими оформлені фінансово - господарські операції за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 за винятком тих, які долучені до матеріалів справи.

09.11.2017 на виконання вимог Суду матеріали справи № 910/16159/16 надійшли з експертної установи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 року поновлено провадження по справі №910/16159/16, судове засідання призначено на 29.11.2017 року.

29.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2017 року.

29.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2017 року.

29.11.2017 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 року призначено розгляд справи на 13.12.2017 року з метою недопущення порушення процесуальних прав сторін на участь у судовому засіданні, повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року задоволено клопотання експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №18753/17-45 від 09.10.2017 року про надання матеріалів, необхідних для проведення судово - економічної експертизи у справі №910/16159/16. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" направити регістри бухгалтерського обліку фінансово-господарських операцій ТОВ "Аптечне об'єднання "Біокон" та ПрАТ "Альба Україна" за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 за період з 03.01.2011 по 05.06.2014 у електронному вигляді у форматі Exel на адресу Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) супровідним листом з посиланням на номер справи 910/16159/16 та додавши копію ухвали Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року у справі №910/16159/16. Провадження у справі № 910/16159/16 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

14.06.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №18753/17-45/10509-10513/18-71 за результатами проведення судово - економічної експертизи від 31.05.2018 року разом з матеріалами справи.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2018 року поновлено провадження у справі № 910/16159/16, вирішено справу № 910/16159/16 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання у справі №910/16159/16 призначено на 18.07.2018 року.

В судове засідання 18.07.2018 року з'явились представники сторін. Представник третьої особи не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 05.09.2018 року.

В судове засідання 05.09.2018 року з'явився представник Позивача. Представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2018 року.

В судовому засіданні 12 вересня 2018 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 року у справі № 910/16159/16 та направленням телефонограми.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 12 вересня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Аптечне об'єднання "Біокон", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон", (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 246-11, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передавати (поставляти) вироби медичного призначення (далі - товар) у власність покупця, а покупець - приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього Договору. (т.1 а.с.30)

Згідно з п.2.5 Договору сума даного Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах відтермінування платежу 30 календарних днів. Термін оплати вказується в видатковій накладній на поставку товарної партії.

У розрахункових документах Покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної, згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар, та номер і дату даного Договору. (п.5.4 Договору)

Порядок приймання товару врегульовано розділом 6 Договору "Умови приймання-передачі та повернення товару".

Відповідно до пункту 6.1 Договору товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем по кількості та асортименту в момент підписання Сторонами видаткової накладної на товарну партію.

Покупець проводить приймання товару у строк, що не перевищує 2 робочих днів з дати видаткової накладної на товар. В разі виявлення недостачі чи пошкодження товару, покупець повинен разом з представником продавця підписати акт про виявлені недоліки та негайно сповістити про це продавця. Продавець зобов'язаний протягом 7 (семи) календарних діб здійснити поставку недопоставленого товару (п. 6. 4 Договору).

У п.6.5 Договору зазначено, що Покупець може повернути товар Продавцю тільки у разі невідповідності щодо якості прийнятого товару показникам, які встановлені в документах, передбачених в п.3.1, 3.2 даного Договору, на підставі аналізу якості територіальної лабораторії Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів. Строк повернення не повинен перевищувати 7 календарних днів з дати реалізації лікарського засобу, що підтверджується приписами територіальних Лабораторій Державної Інспекції з якості лікарських засобів.

В разі повернення товару, з підстав, зазначених в п. 6.5. Договору, або невідповідності замовленого товару і фактично отриманого, товар не повинен містити жодних маркувань, цінників, написів, тощо крім тих, що передбачені законодавством. У наявності зазначених маркувань, цінників, написів, тощо товар поверненню не підлягає. Товар повертається в первинних і вторинних упаковках, без дробления упаковки на протязі 7 календарних днів з моменту поставки (п. 6.6).

Повернення товару по інших причинах, не описаних в цьому Договорі, не допускається (п. 6.7).

Покупець при прийманні Товару зобов'язаний підписати та проставити печатку в видатковій накладній, а також зазначати кількість отриманих місць в рядку «Отримано місць_Кількість/». Підписанням видаткової накладної Покупець засвідчує, що Продавець передав Товар у нерозкритій та неушкодженій упаковці (п. 6.8).

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2011 року, але у будь - якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань та взаєморозрахунків. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається продовженим на наступний і кожний слідуючий календарний рік. (п.10.2 Договору)

Додатковими угодами від 03.01.2011 року, від 02.03.2012 року, від 19.07.2013 року, до Договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року Сторони узгодили надання знижки, перелік відповідальних осіб, банківські реквізити. (т.1 а.с.31-35)

05.06.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (новий кредитор) було укладено Договір відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (продає), а новий кредитор набуває (купує) за 1589506,26 грн. у порядку та на умовах, визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" (боржника) у сумі 1589506,26 грн., що випливає з договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, укладеного між боржником та первісним кредитором. (т.1 а.с.34-40)

Відповідно до пп.1.1.1 Договору право вимоги первісного кредитора за зобов'язаннями боржника на суму, зазначену в п.1.1 цього договору, що випливає з договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, підтверджується випискою з балансового рахунку боржника.

За Актом приймання - передачі права вимоги від 05.06.2014 року, що є Додатком №2 до Договору відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7 від 05.06.2014 року, Приватне акціонерне товариство "Альба Україна" зняло з балансу, а Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в свою чергу взяло на баланс дебіторську заборгованість в сумі 1589506 грн. 26 коп. (т.1 а.с.41)

Згідно з довідкою №2003а від 05.06.2014 року Приватне акціонерне товариство "Альба Україна" підтвердило наявність у власності Третьої особи станом на 05.06.2014 року майнових прав, зокрема, до Публічного акціонерного товариства "Аптечне об'єднання "Біокон" за Договором договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 на суму 1589506 грн. 26 коп. (т.1 а.с.42-44)

26.06.2014 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біокон" було надіслано повідомлення про здійснення відступлення права вимоги Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в сумі 1589506 грн. 26 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 26.06.2014 р., списку згрупованих поштових відправлень, рекомендованого повідомлення про вручення 01.07.2014 р. (т.1 а.с.45-49)

Листом №318/07 від 23.07.2014 року, надісланого на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" зазначило, що сума боргу складає 1501152 грн. 05 коп., різниця в сумі - це недопостачання товару та недопроведення повернень товару постачальнику, яку визнало та просило розглянути план погашення заборгованості. (т.1 а.с.50)

У відповідь на який Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" листом погодило графік погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року на суму 32000 грн. 00 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення 01.08.2014 р. уповноваженій особі Відповідача. (т.1 а.с.51-52

Листом №5509/20-24952 від 29.08.2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" погодило графік погашення заборгованості за Договором договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року на суму 210 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення 03.09.2014 р. уповноваженій особі Відповідача. (т.1 а.с.53-54)

Листом №477/09 від 30.09.2014 року, надісланого на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" просило розглянути план погашення заборгованості. (т.1 а.с.55)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7 від 05.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" сплатило на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" за період з 08.08.2014 року по 17.03.2015 року грошові кошти у загальному розмірі 551 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями із зазначенням призначення платежу: «сплата за товар згідно договору про відступ. прав вимоги від 05.06.14 №70401-20/14-7». (т.1 а.с.56-87)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що у період з 08.08.2014 року по 17.03.2015 року Відповідачем було сплачено на рахунок Позивача 551 000 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" в розмірі 950 152 грн. 05 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» інфляційні у розмірі 664 156 грн. 28 коп., 3% річних у розмірі 63 284 грн. 22 коп., пеню у розмірі 104 445 грн. 82 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що у нього відсутня заборгованість за отриманий товар за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, натомість існує переплата у розмірі 86507,56 грн. Так, в період з жовтня 2013 року по грудень 2014 року приватним акціонерним товариством "Альба Україна" здійснено поставку пошкодженого товару, який було повернуто постачальнику. Оскільки продавець поставку недопоставленого товару не здійснив, кошти, які були сплачені за даний товар, підлягають зарахуванню в рахунок наступної неоплаченої поставки. На підтвердження факту поставки пошкодженого товару відповідач посилається на акти про виявлені недоліки від 24.09.2013, 11.10.2013, 18.10.2013, 21.10.2013, 29.10.2013, 05.12.2013, 05.12.2013, 15.12.2013, 28.12.2013. 10.01.2014.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Аптечне об'єднання "Біокон", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон", (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 246-11, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передавати (поставляти) вироби медичного призначення (далі - товар) у власність покупця, а покупець - приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього Договору. (т.1 а.с.30)

05.06.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (новий кредитор) було укладено Договір відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (продає), а новий кредитор набуває (купує) за 1589506,26 грн. у порядку та на умовах, визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" (боржника) у сумі 1589506,26 грн., що випливає з договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, укладеного між боржником та первісним кредитором. (т.1 а.с.34-40)

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що на підставі Договору відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7 від 05.06.2014 року до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" перейшло право вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" та Публічним акціонерним товариством "Аптечне об'єднання "Біокон", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон", на суму в розмірі 1 589 506,26 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" належним чином виконано його зобов'язання за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року в частині поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Біокон", що підтверджується видатковими накладними за період з 22.01.2014 року по 12.04.2014 року.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні та накладні реєстрі. (додатки №№1-52)

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що у нього відсутня заборгованість за отриманий товар за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011, натомість існує переплата у розмірі 86507,56 грн. Так, в період з жовтня 2013 року по грудень 2014 року приватним акціонерним товариством "Альба Україна" здійснено поставку пошкодженого товару, який було повернуто постачальнику. Оскільки продавець поставку недопоставленого товару не здійснив, кошти, які були сплачені за даний товар, підлягають зарахуванню в рахунок наступної неоплаченої поставки. На підтвердження факту поставки пошкодженого товару відповідач посилається на акти про виявлені недоліки від 24.09.2013, 11.10.2013, 18.10.2013, 21.10.2013, 29.10.2013, 05.12.2013, 05.12.2013, 15.12.2013, 28.12.2013. 10.01.2014.

Так, в матеріалах справи наявні Акти про виявлені недоліки, складені відповідно до п.6.4 Договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біокон" у вересні 2013 року - січні 2014 року. Зокрема, акт від 24.09.2013 на суму 153902,15 грн., акт від 11.10.2013 на суму 114671,51 грн., акт від 18.10.2013 на суму 83429,44 грн., акт від 21.10.2013 на суму 84690,25 грн., акт від 29.10.2013 на суму 118803,16 грн., акт від 05.12.2013 на суму 81266,81 грн., акт від 05.12.2013 на суму 126019,95 грн., акт від 15.12.2013 на суму 81588,31 грн., акт від 28.12.2013 на суму 107184,83 грн. та акт від 10.01.2014 на суму 85106,26 грн. (т.1 а.с.149-158)

Відповідно до Актів про виявлені недоліки весь товар за вищезазначеними накладними в повному обсязі повертається продавцю одночасно з підписанням даного Акту представниками покупця та продавця. Акти містять перелік номерів накладних, за якими був переданий товар, що має недоліки.

Також в матеріалах справи наявні Акти про виявлені недоліки, складені відповідно до п.6.4 Договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біокон" у травні 2011 - листопаді 2012 року. Зокрема, акт від 12.05.2011 на суму 60544,40 грн., акт від 08.06.2011 на суму 74888,67 грн., акт від 10.11.2011 на суму 59990,46 грн., акт від 06.12.2011 на суму 78054,00 грн., акт від 12.01.2012 на суму 105091,10 грн., акт від 01.02.2012 на суму 75833,49 грн., акт від 22.08.2012 на суму 30545,91 грн., акт від 14.11.2012 на суму 17648,49 грн., акт від 15.11.2012 на суму 32933,09 грн. (т.3 а.с.148-157)

Крім того, на виконання умов Договору відступлення прав вимоги № 70401-20/14-7 від 05.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" сплатило на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" за період з 08.08.2014 року по 17.03.2015 року грошові кошти у загальному розмірі 551 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями із зазначенням призначення платежу: «сплата за товар згідно договору про відступ. прав вимоги від 05.06.14 №70401-20/14-7». (т.1 а.с.56-87)

Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2017 року скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № 910/16159/16 та передано справу на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

У вказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що суди мають з'ясувати спірні питання, що містяться в акті звірки на підставі первинних документів і підставою для відступлення первісним кредитором та набуття позивачем права вимоги на суму 950 152,05 грн. основної заборгованості та штрафних (фінансових) санкцій. Бо не сам по собі акт звірки взаєморозрахунків є доказом наявності боргу, а фактична наявність цієї заборгованості на час укладення договору відступлення права вимоги, що підтверджується належними документами.

Таким чином, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року призначено у справі № 910/16159/16 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення експерта поставити такі питання:

- В якому обсязі та на яку суму документально підтверджується факт постачання Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" та факт прийняття останнім товарів за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року?

- В якому обсязі та на яку суму документально підтверджується факт повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" Приватному акціонерному товариству "Альба Україна" та факт прийняття останнім товарів, поставлених за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року?

- Яка сума коштів сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" Приватному акціонерному товариству "Альба Україна" згідно з Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року?

- Який розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" перед Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року за період постачання з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року станом на 05.06.2014 року? Зазначити по яким саме видатковим накладним станом на 05.06.2014 року була наявна заборгованість у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" перед Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року; розмір заборгованості по кожній видатковій накладній окремо; розмір та дату здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" часткових оплат по таким видатковим накладним та/або повернення товару.

- Чи підтверджується документально заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" перед Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року станом на момент укладення Договору відступлення прав вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 року саме у розмірі 1589506 грн. 26 коп.?

- Який розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" за Договором відступлення прав вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 року станом на момент проведення експертизи з урахуванням здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон" часткових оплат за вказаним Договором?

Висновком експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово - економічної експертизи №18753/17-45/10509-10513/18-71 від 31.05.2018 року встановлено, що згідно наданих для проведення експертизи видаткових накладних, ПрАТ «Альба Україна» поставлено, а ПАТ «Аптечне об'єднання «Біокон» отримано за договором купівлі-продажу №246-11 від 03.01.2011 р. у період з 18.01.2011p. по 12.04.2014 p. медтоварів на загальну суму 8 178 178,35 грн.

Надані для проведення експертизи Акти про виявлені недоліки містять відомості про те, що ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» повернуто ПрАТ «Альба Україна» лікарських засобів, що були поставлені ПрАТ «Альба Україна» ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011p., у період з 12.05.2011p. по 10.01.2014 р. на загальну суму 1 572 192,29 грн. При цьому, слід зазначити, що, згідно видаткових накладних, отримувачем товарів від ПрАТ «Альба Україна» протягом 2011-2015 років є ПАТ «Аптечне об'єднання «Біокон», а повернення товарів у період 2011-2014 років оформлено від імені ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон».

Відповідно до виписок з розрахункових рахунків №6861, №6861 та №4037 за період з 05.01.2011p. по 05.06.2014p., отримувачу ПрАТ «Альба Україна» платником ПАТ (ТОВ) «Аптечне об'єднання «Біокон» сплачено загальну суму 31 374 102,88 грн. згідно договору №517-07 від 02.07.2007 р., з зазначенням дат поставок, та згідно окремих видаткових накладних. Здійснення платежів за договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 p. за період з 03.01.2011 р. по 05.06.2014p. з наданих для проведення експертизи виписок не вбачається.

Встановити який розмір заборгованості ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» перед ПрАТ «Альба Україна» за договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року станом на 05.06.2014 року, в тому числі у розрізі видаткових накладних, не видається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині.

Встановити, по яких саме видаткових накладних станом на 05.06.2014 p. була наявна заборгованість у ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» перед ПрАТ «Альба Україна» за договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року, в тому числі розмір заборгованості по кожній видатковій накладній окремо, розмір та дату здійснення ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» часткових оплат по таких видаткових накладних та/або повернення товару, не видається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині.

Заборгованість ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» перед ПрАТ «Альба Україна» за договором купівлі-продажу №246-11 від 03.01.2011 p. станом на момент укладання договору відступлення права вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 p. саме у розмірі 1 589 506,26 грн. документально підтвердити не видається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині.

Встановити розмір заборгованості ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» перед ПрАТ «Альба Україна» за договором відступлення права вимоги № 70401-20/14-7 від 05.06.2014 року станом на момент проведення експертизи, з урахуванням здійснення ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» часткових оплат за вказаним договором у розмірі 551 000,00 грн., не видається за можливе з причин, наведених дослідницькій частині. (т.6 а.с.211-277)

За приписами ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких підстав, Суд приймає до уваги висновки експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи №18753/17-45/10509-10513/18-71 від 31.05.2018 року, складені Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (п. 1 ст. 384, п. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України), оскільки висновки судової експертизи узгоджені між собою, обґрунтовані, не суперечать іншим матеріалам справи і не викликають сумнівів у їх неправильності. Крім того, Суд зазначає, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а тому за таких підстав, вказані висновки експерта є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" було поставлено вироби медичного призначення, а Публічним акціонерним товариством "Аптечне об'єднання "Біокон", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон", в свою чергу було прийнято товари за період з 18.01.2011p. по 12.04.2014 p. на загальну суму 8 178 178,35 грн.

Крім того, на виконання умов Договору купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Біокон" було повернуто, а Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" в свою чергу прийнято товар за період з 12.05.2011p. по 10.01.2014 р. на загальну суму 1 572 192,29 грн.

В той же час, у висновку експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово - економічної експертизи №18753/17-45/10509-10513/18-71 від 31.05.2018 року встановлено, що відповідно до виписок з розрахункових рахунків №6861, №6861 та №4037 за період з 05.01.2011p. по 05.06.2014p., отримувачу ПрАТ «Альба Україна» платником ПАТ (ТОВ) «Аптечне об'єднання «Біокон» сплачено загальну суму 31 374 102,88 грн. згідно з договором №517-07 від 02.07.2007 р., з зазначенням дат поставок, та згідно окремих видаткових накладних. Здійснення платежів за договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 p. за період з 03.01.2011 р. по 05.06.2014p. з наданих для проведення експертизи виписок не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з тим, що за висновками експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи №18753/17-45/10509-10513/18-71 від 31.05.2018 року, складеними Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, встановити який розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Біокон" перед Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року станом на 05.06.2014 року, в тому числі у розрізі видаткових накладних, не видається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині, Суд приходить до висновку щодо неможливості встановлення розміру вимоги, яка була передана Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" Публічному акціонерному товариству "Банк "Київська Русь" до боржника за Договором відступлення прав вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 року.

В судовому засіданні представник Позивача не погодився з висновками судової експертизи, складеними Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, в частині неможливості встановлення розміру заборгованості Відповідача. Однак, Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" не було заявлено суду жодних клопотань про виклик в судове засідання експертів, призначення у справі повторної або додаткової експертизи. Крім того, Позивачем не було подано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження обґрунтованого розміру заборгованості Відповідача за Договором купівлі - продажу №246-11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 року по 05.06.2014 року станом на 05.06.2014 року, які би спростовували висновки судової експертизи.

Що стосується посилання Позивача на Акт звірки розрахунків за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року, складений між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптечне об'єднання "Біокон", за яким заборгованість станом на 30.04.2014 складає 1700872,61 грн. (т.3 а.с.161-166), Суд зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків є фіксуючим документом, який не є первинним і не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій - поставки, надання послуг тощо. Він є лише відображенням стану заборгованості та в окремих випадках - руху коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер. Крім того, вказаний Акт звірки взаєморозрахунків не підтверджує погодження (визнання належним) Відповідачем наявності заборгованості, оскільки акт звірки не є документом, що фіксує зміст договору чи вносить зміни до договору та не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін. Також, у вказаному Акті звірки взаєморозрахунків не зазначено посадове становище осіб, хто підписав вказаний Акт, що унеможливлює встановлення осіб Сторін, чиї підписи містяться на спірному Акті.

Крім того, листом №318/07 від 23.07.2014 року, надісланого на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" зазначило, що сума боргу складає 1501152 грн. 05 коп., різниця в сумі - це недопостачання товару та недопроведення повернень товару постачальнику, яку визнало та просило розглянути план погашення заборгованості. (т.1 а.с.50)

У відповідь на який Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" листом погодило графік погашення заборгованості за Договором договору купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року на суму 32000 грн. 00 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення 01.08.2014 р. уповноваженій особі Відповідача. (т.1 а.с.51-52

Листом №5509/20-24952 від 29.08.2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" погодило графік погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року на суму 210 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення 03.09.2014 р. уповноваженій особі Відповідача. (т.1 а.с.53-54)

Листом №477/09 від 30.09.2014 року, надісланого на адресу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" просило розглянути план погашення заборгованості. (т.1 а.с.55)

Враховуючи вищенаведене листування між Сторонами, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Біокон" визнало наявність заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" у розмірі 1501152 грн. 05 коп., Суд зазначає, що визначити точний розмір заборгованості Відповідача за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року перед Позивачем, право вимоги за яким було передано від Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" за Договором відступлення прав вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 року, неможливо з урахуванням також здійснення часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Біокон" Позивачу за період з 08.08.2014 року по 17.03.2015 року у загальному розмірі 551 000 грн. 00 коп.

За таких підстав, Суд приходить до висновку щодо недоведеності Позивачем належними, допустимими та достовірними доказами відповідно до норм 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Біокон" обов'язку здійснити оплату отриманого товару за Договором купівлі-продажу № 246-11 від 03.01.2011 року саме у заявленому ним розмірі.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що у зв'язку із здійсненням поставки Приватним акціонерним товариством "Альба Україна", часткового повернення товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Біокон" Третій особі, здійсненням часткової оплати за отриманий товар із зазначенням призначення платежу згідно з договором №517-07 від 02.07.2007 р., а також неможливістю визначити суму заборгованості Відповідача перед ПрАТ «Альба Україна» за договором купівлі-продажу №246-11 від 03.01.2011 p. станом на момент укладання договору відступлення права вимоги №70401-20/14-7 від 05.06.2014 p., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» заборгованості у розмірі 950152 грн. 05 коп. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.06.2014 р. по 24.08.2016 р. у розмірі 63 284 грн. 22 коп., інфляційні за період з 06.06.2014 р. по 31.07.2016 р. у розмірі 664 156 грн. 28 коп. та пеню за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 31.03.2014 р. по 05.12.2014 р. у розмірі 104 445 грн. 82 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору №246-11 від 03.01.2011 року передбачено, що у випадку порушення Покупцем п.5.2, він виплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату розрахунку за кожен день заборгованості.

Однак, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 63 284 грн. 22 коп., інфляційних у розмірі 664 156 грн. 28 коп. та пені у розмірі 104 445 грн. 82 коп. також не підлягає задоволенню, як похідні вимоги від основного зобов'язання, в задоволенні якого Судом відмовлено.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» про стягнення 1 782 038 грн. 37 коп. є недоведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» про стягнення 1 782 038 грн. 37 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20 вересня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин