ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року справа № 925/616/18

Господарський суд Черкаської області в складі :

Головуючий суддя - Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання - Ковбою І.М.

представники сторін:

від позивача - Битюк І.А. за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом фізичної особи - підприємця Смотрицького Ігоря Петровича, м. Біла Церква

до Фермерського господарства "Віта Макс", с. Золотоношка, Драбівський район

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа - підприємець Смотрицький Ігор Петрович, посилаючись на невиконання відповідачем- Фермерським господарством "Віта Макс" (як замовником перевезень) грошових зобов'язань за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом від 24 листопада 2017 № 56; на акти здачі-прийняття робіт і на часткову сплату коштів відповідачем, позивач просив суд стягнути з Відповідача:

- суму основного боргу - 27 334,47 грн.;

- пеню у розмірі - 3 268, 49 грн.;

- витрати по сплаті судового збору - 1 762.00 грн.;

Ухвалою суду від 09.08.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 05 вересня 2018 р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його представник в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомлений.

З Витягу Єдиного дежавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження відповідача: 19830, Черкаська область, Драбівський район, село Золотоношка (а.с.34-39).

Позовна заява з додатками та ухвали суду надсилались за адресою, вказаною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с.10-11).

20.07.2018 судом було розміщено на інтернет-сайті «Судова влада України» оголошення про виклик в судове засідання представника Відповідача (а.с.46).

За приписами ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак, Суд приходить до переконання, що судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Справа розглядається за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача боргу та господарських санкцій за неналежне виконання зобов'язань по грошових розрахунках за договором про перевезення вантажу.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

П.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2017 сторони уклали договір про перевезення вантажу № 56, відповідно до умов якого Перевізник (Позивач) зобов'язався на комерційній основі надавати послуги з перевезення автомобільним транспортом ватажу, а Замовник (Відповідач) зобов'язався своєчасно проводити розрахунок з Перевізником (далі - Договір) (а.с.14).

Розділом 4 Договору визначено порядок розрахунків.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Перевізника.

Вартість послуг з перевезення одиниці вантажу (однієї метричної тони) встановлюється в заявці Замовника та підтверджується Перевізником у рахунку-фактурі.

Оплата послуг Перевізника здійснюється після виконання ним послуг з перевезення вантажу до місця призначення протягом 3-х банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі між сторонами.

Факт належного виконання Позивачем умов вищевказаного Договору підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- Договором про перевезення вантажу від 24.11.2017 № 56 (а.с.14);

- Актами здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 25.11.2017 № 25/1; від 29.11.2017 № 29/3 і № 29/4, підписаними уповноваженими особами та скріпленими печатками (а.с.15-17);

- Претензією Позивача від 24.04.2018 № 1 про перерахування боргу;

- Товарно-транспортними накладними від 24.11.2017 та від 26.11.2017 (а.с.25-28);

- Копіями Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, якими Позивач здійснював перевезення вантажів відповідно до п.2.1 Договору (а.с.29-30).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ст.216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

В силу ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Доказів здійснення перерахування коштів по вищевказаному Договору Відповідач до суду не подав.

П.4.4 Договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт Відповідач зобов'язується сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення, що діє на дату такого прострочення.

Відтак, Позивачем нарахована Відповідачу пеня в сумі 3 268 грн. 30 коп. виходячи з наступного розрахунку:

- сума боргу - 27 334, 47 гривні; облікова ставка НБУ з грудня 2017 р. по 26 січня 2018 р. -14,5 %; подвійна облікова ставка НБУ - 29 %; сума пені 29% : 365днів = 0,08% за кожний день прострочки платежу;

27 334,47 х 0,08% : 100 - 21,86 грн. за кожен день прострочки платежу; кількість прострочених днів - 46 днів (46 х 21,86 грн. = 1005,10 гривень.);

- облікова ставка НБУ з 26 січня 2018 р. по 2 березня 2018 р. -16 %

подвійна облікова ставка НБУ - 32 %

сума пені 32%о: 365днів = 0,096% за кожний день прострочки платежу; 27 334,47 х 0,09% : 100 = 24,60 грн. за кожен день прострочки платежу; кількість прострочених днів - 30 днів (30 х 24,60 грн. = 738,00 гривень);

- облікова ставка НБУ з 2 березня 2018р. по квітень 2018 р. включно - 17 % подвійна облікова ставка НБУ - 34 %; сума пені 34% : 365днів = 0,093% за кожний день прострочки платежу; 27 334,47 х 0,093% : 100 = 25,42 грн. за кожен день прострочки платежу; кількість прострочених днів - 60 днів (60 х 25,42 грн. = 1525,20 гривень.): 1005,10 + 738,00 + 1525,20 = 3 268,30 гривень.

Доказів, які б спростовували доводи і докази Позивача, та контррозрахунок заявлених до стягнення сум, Відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 27 334 грн. 47 коп. боргу та 3 268 грн. 30 коп. пені за неналежне виконання грошових зобов'язань за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом від 24 листопада 2017 № 56.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 236-241ГПК України, Суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 27 334 грн. 47 коп. боргу; 3 268 грн. 30 коп. пені та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору з Фермерського господарства "Віта Макс" ( , с. Золотоношка, Драбівський район, Черкаська область, 19830) на користь Фізичної особи - підприємця Смотрицького Ігоря Петровича (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 09100).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Рішення складено 12.09.2018 .

Суддя В.В.Єфіменко