ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1669/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.(доповідач)

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

Секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Фрут" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018р. (суддя Юзіков С.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 03.08.2018р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколайф"

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Стар Фрут"

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 279 205, 17грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколайф" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 19.04.2018 про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 30.11.17р. №29-17 у розмірі 279 205,17 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 259 043,00 грн. основного боргу, 16 419,73 грн. індексу інфляції, 3 743,17 грн. 3% річних, мотивуючи порушенням відповідачем зобовязань у частині оплати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018р. у справі № 904/1669/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколайф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Фрут" про стягнення боргу за договором поставки від 30.11.17р. № 29-17 у розмірі 279 205,17 грн. - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Фрут", 49130, АДРЕСА_1 (код 37211247) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколайф", 49070, АДРЕСА_2 (код 31105917) 259 043,00 грн. основного боргу, 3 743,17 грн. 3 % річних, 16 419,73 грн. індексу інфляції, 4 188,08 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що заборгованість в сумі 259 043,00 грн. підтверджується матеріалами справи, а 3 % річних 3 743,17 грн. та індекс інфляції 16 419,73 грн., розраховані позивачем правильно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Фрут" оскаржило його до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення господарського суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної правової оцінки заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог та неправомірно стягнув із відповідача суму заборгованості за договором №29-17 від 30.11.2018р. Просить рішення суду скасувати і в позові відмовити. При цьому заявником надані до апеляційної скарги копії договору поставки №27/11-17 від 27.11.2017р., видаткові накладні, бухгалтерська довідка, що підтверджують заборгованість позивача перед відповідачем та заява про зарахування зустрічних однорідних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколайф" просить рішення суду залишити без змін. При цьому зазначає, що не погоджується з заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог. Звернувшись до суду з даною заявою, відповідача не надав суду докази заборгованості позивача. Крім того, в цей час на розгляді в господарському суді знаходилась справа № 904/2508/18 за позовом ТОВ «СТАР ФРУТ» до ТОВ «ЕКОЛАЙФ» про стягнення заборгованості у розмірі 404 073,08 грн. за договором поставки. Рішенням господарського суд від 13.08.2018р. у даній справі позовні вимоги задоволенні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що 30.11.17р. сторонами укладено Договір поставки №29-17 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобовязався постачати товар (передавати у власність Покупця), а Покупець (Відповідач) прийняти та оплатити ОСОБА_1 в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.3.1. Договору ціни на ОСОБА_1 вказуються в Специфікаціях до цього Договору в національній валюті України.

За приписами п.3.2. Договору вартість Договору визначається як сума накладних на ОСОБА_1, переданий Покупцю в рамках цього Договору.

Згідно з п.4.1. Договору оплата ОСОБА_1 (партії ОСОБА_1) здійснюється шляхом 100 % передплати на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3-х календарних днів з моменту виставлення Постачальником рахунку.

Сторонами у Специфікації №1 від 30.11.17р. погоджено, загальна вартість товару по цій Специфікації становить 973 323,00 грн.

Після виконання п.4.1. Договору строк поставки ОСОБА_1 складає: 3-4 тижні (п. 2 Специфікації №1).

01.12.17р. Позивач виставив Відповідачеві рахунок №125 на суму 973 323,00 грн.

Позивач поставив Відповідачеві ОСОБА_1 на загальну суму 973 323,00 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними №105 від 07.12.17р. на суму 324 441,00 грн. з ПДВ, №109 від 08.12.17р. на суму 324 441,00 грн. з ПДВ, №110 від 11.12.17р. на суму 324 441,00 грн. з ПДВ.

Відповідач за поставлений ОСОБА_1 розрахувався частково, з порушенням строків встановлених п.4.1. Договору, сплативши 714 280,00 грн.

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, за відповідачем обліковується борг у розмірі 259 043,00 грн.

Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача нарахував останньому індекс інфляції - 16 419,00 грн. та 3% річних 3 743,17 грн. за період з 05.12.17р. по 19.04.18р.

20.07.2018р. відповідачем до суду подана заява про зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.68). До заяви додана бухгалтерська довідка по зарахуванню зустрічних однорідних вимог, виписки журнал-ордера по рахунку № 631 та докази направлення заяви з додатками позивачу (а.с.70 74).

Згідно ст..601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Для застосування даної норми необхідно, щоб вимоги сторін випливали з двох різних зобов?язань, де кредитор одного є боржником іншого; вимоги повинні бути однорідним (однакові речі); настання строку виконання за обома договорами.

Відповідачем, на підтвердження заборгованості позивача перед ним за іншим договором, не було надано суду договору з якого б вбачалися зобов?язання сторін, доказів заборгованості позивача (накладні на отримання товару, рахунки, їх оплата).

Відповідно до ст..74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Оскільки господарський суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, а відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, то господарський суд правильно не задовольнив заяву та не закрив провадження у справі.

Надані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження обставин, викладених в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, не приймаються апеляційною інстанцією з наступних підстав.

Неподання даних доказів суду першої інстанції відповідач обґрунтовує відсутністю достатніх знань у галузі права директора та представника.

Згідно ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відсутність достатніх знань у галузі права директора та представника не є тією обставиною, яка б надавала апеляційному суд право прийняти додаткові докази.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2, який приймав участь в судовому засіданні в суді першої інстанціє, є учасником «Юридичної компанії «Консалтинг Альянс», отже є юридично обізнаною особою.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити в силі.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст..269, 270, 275, 276, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Стар Фрут" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018р. у справі №904/1669/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018р. у справі № 904/1669/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20.09.2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О Дармін

Суддя О.Г. Іванов