УХВАЛА

06 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/177/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс",

арбітражний керуючий - Ковальчук Микола Миколайович,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "ROMANESTI"

у складі колегії суддів: Пєскова В.Г. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В. (головуючий), Богатир К.В., Величко Т.А.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс"

про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2017 ухвалою Господарського суду Одеської області, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.03.2017 у справі № 916/177/17, заяву Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 21 803 456,52 грн повернуто без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановлено порядку та розмірі.

23.08.2017 постановою Одеського апеляційного господарського суду ухвали Господарського суду Одеської області від 10.03.2017 та від 13.03.2017 скасовано, справу № 916/177/17 повернуто Господарському суду Одеської області на стадію розгляду заяви Одеського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання кредиторських вимог.

03.04.2018 постановою Верховного Суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "DABLE" залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17 залишено в силі.

27.07.2018 Акціонерним товариством "ROMANESTI" подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17.

27.08.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.

У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/177/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.09.2018.

Проте, подана Акціонерним товариством "ROMANESTI" касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17 не може бути розглянута Верховним Судом з таких підстав.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 305 Господарського процесуального кодексу України, якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд касаційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.

В обґрунтування касаційної скарги Акціонерне товариство "ROMANESTI" вказує на те, що скасовуючи ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.03.2017, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутність можливості сплати судового збору була підтверджена Державною фіскальною службою України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса шляхом надання витягу з тимчасового розпису асигнувань Державного бюджету України на 2017 рік, а суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали правової оцінки цьому документу не надав. Пунктом 3 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що до заяви кредитора в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Скаржником зазначено, що по дійсній справі Господарським судом Одеської області, а також арбітражним керуючим було розглянуто всі вимоги кредиторів та було затверджено реєстр вимог кредиторів в установлені законом строки. На сьогоднішній день кредитори вже неодноразово збиралися та прийняли важливі рішення, що стосуються даної справи. Більше того, всі кредитори по справі подавши відповідну заяву про визнання судом їх кредиторами до своїх заяв додали документ про сплату судового збору, як це вимагає закон. Однак, на думку скаржника, Одеський апеляційний господарський суд задовольнивши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса, не перевіривши чи дійсно у 2017 році не було фінансування Державної фіскальної служби України Одеського управління офісу великих платників податків м. Одеса, хоч з відкритих джерел вбачається, що таке фінансування було, допустив порушення прав та інтересів визнаних по дійсній справі кредиторів та грубо порушив норми Конституції України надавши перевагу одному із кредиторів перед іншими, а відповідно на думку Акціонерного товариства "ROMANESTI" постанова Одеського апеляційного господарського суду України від 23.08.2017 у справі № 916/177/17 підлягає скасуванню. За вказаних обставин, скаржник вважає, що господарським судом апеляційної інстанції було розглянуто дійсну справу та прийнято постанову всупереч положень Господарського процесуального кодексу України та в порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що є підставою для скасування такої постанови, тому просить Суд скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду України від 23.08.2017 у справі № 916/177/17, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.03.2017 - залишити без змін.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 03.04.2018, доводи наведені в касаційній скарзі Акціонерного товариства "ROMANESTI" вже були розглянуті Судом під час касаційного розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "DABLE" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 колегією суддів зазначено, що стаття 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює вимоги до заяви кредитора із майновими вимогами до боржника, у тому числі щодо сплати судового збору. В той же час Закон України "Про судовий збір" надає заявнику можливість відстрочення сплати судового збору, виходячи із його майнового стану до ухвалення судового рішення. Крім того, стаття 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає порядок перевірки господарським судом відповідності заяв конкурсних кредиторів вимогам Закону. У разі виявлення недоліків заяви господарський суд відповідною ухвалою зобов'язує заявника усунути їх в установлений судом строк. Однак, суд першої інстанції повертаючи заяву Одеського управління офісу великих платників податків ДФС України про визнання кредиторських вимог з підстав несплати судового збору, вимог статті 24 зазначеного Закону та статті 8 Закону України "Про судовий збір" не врахував, не надав оцінки клопотанню про відстрочення сплати судового збору та поданому в обґрунтування клопотання витягу з тимчасового розпису асигнувань Державного бюджету України на 2017 рік, а також не надав заявнику строк на усунення недоліків заяви. Також колегією суддів зазначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначає, що суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Юрисдикція Європейського суду поширюється на заяви приватних осіб: юридичних та фізичних осіб, про порушення державами-учасницями положень Конвенції; органи публічної влади не визнаються заявниками у сенсі Конвенції. Однак практика Європейського суду з прав людини встановлює та розкриває основоположні принципи здійснення правосуддя, на які спираються також національні суди. Враховуючи те, що спір у даній справі виник за участю державного органу, колегія суддів вважає за доцільне застосовувати практику Європейського суду з прав людини також і до правовідносин, якій виникли у даній справі. Суд вважає за необхідне зазначити, що сторони процесу повинні мати можливість обґрунтувати свою справу з необхідною ефективністю ("H v. Belgium" від 30.11.1987). А національні органи влади мають забезпечити справедливість судового розгляду ("Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993). Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті, аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Kraska v. Switzerland" від 19.04.1993).

Враховуючи зазначене, колегія суддів у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 10.03.2017 та повернення справи до суду першої інстанції на стадію розгляду заяви про визнання кредиторських вимог.

Відповідно до частини п'ятої статті 305 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Акціонерного товариства "ROMANESTI" не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому у відкритті провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ROMANESTI" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17 слід відмовити з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 305 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 305 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/177/17 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ROMANESTI" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "ROMANESTI" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 916/177/17 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк