ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/3165/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.,

за участю представників:

прокуратури - Кравчук О.А.,

відповідача 1 - не з'явився,

відповідача 2 - не з'явився,

відповідача 3 - не з'явився,

третьої особи 1 - не з'явився,

третьої особи 2 - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд-1" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 (головуючий суддя Білецька А.М., судді Гребенюк Н.В., Барбашова С.В.) та рішення Господарського суду Харківської області від 06.02.2018 (суддя Калантай М.В.) у справі № 922/3165/17

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4

до 1) Харківської міської ради, 2) Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд-1", 3) Департаменту реєстрації Харківської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2: 1) Приватне акціонерне товариство "Трест Житлобуд - 1", 2) Головне територіальне управління юстиції у Харківській області

про визнання недійсним рішення, визнання недійсними свідоцтв про право власності, скасування рішень про державну реєстрацію права власності

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У вересні 2017 року Керівник Харківської місцевої прокуратури №4 звернувся в Господарський суд Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд-1", Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому просить:

- визнати недійсним з моменту прийняття п.12.1 додатку 1 до рішення 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 24.12.2014 №1738/14, яким ОК "ЖБК "Житлобуд-1" надано у власність земельні ділянки з кадастровими номерами :01:027:0036 (площею 0,0732 га), :01:027:0037 (площею 0,0400 га) та :01:027:0034 (площею 0,8490 га) за рахунок земель житлової та громадської забудови, для будівництва подальшого обслуговування житлового комплексу з урахуванням знесення існуючих будівель по пров. Іскринському, 19 в м. Харкові;

- визнати недійсним видане ОК "ЖБК "Житлобуд-1" 19.03.2015 Харківським міським управлінням юстиції свідоцтво №35129116, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,0732 га (кадастровий номер: :01:027:0036);

- визнати недійсним видане ОК "ЖБК "Житлобуд-1" 19.03.2015 Харківським міським управлінням юстиції свідоцтво №35125464, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,0400 га (кадастровий номер: :1:027:0037);

- визнати недійсним видане ОК "ЖБК "Житлобуд-1" 19.03.2015 Харківським міським управлінням юстиції свідоцтво №35141238, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,8490 га (кадастровий номер: :01:027:0034);

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер: 20109397 від 19.03.2015) за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" на земельну ділянку, площею 0,0732 га з кадастровим номером :01:027:0036, по пров. Іскринському, 19 в м. Харкові, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції (номер запису про право власності: 9096574);

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер: 20108119 від 19.03.2015) за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" на земельну ділянку, площею 0,0400 га, з кадастровим номером :01:027:0037, по пров. Іскринському, 19 в м. Харкові, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції (номер запису про право власності: 9095579);

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер: 20116045 від 19.03.2015) за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" на земельну ділянку, площею 0,8490га, з кадастровим номером :01:027:0034, по пров. Іскринському, 19 в м. Харкові, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції (номер запису про право власності: 9099236).

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищевказані рішення не відповідають вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985.

3. Прокурор вказував на те, що ОК "ЖБК "Житлобуд-1" створено всупереч вимогам Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу; фактично ОК "ЖБК "ЖИТЛОБУД-1" є не житлово-будівельним, а обслуговуючим кооперативом; під час прийняття спірного рішення Харківська міська рада мала з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту.

4. Згідно з п. 12.1 додатку 1 до рішення 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 24.12.2014 №1738/14 обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд-1" надано у власність земельні ділянки, за рахунок земель житлової та громадської забудови, для будівництва та подальшого обслуговування житлового комплексу з урахуванням знесення існуючих будівель по пров. Іскринському, 19, а саме:

- ділянка 1 - площею 0,0732 га (кадастровий номер :01:027:0036);

- ділянка 2 - площею 0,0400 га (кадастровий номер :01:027:0037);

- ділянка 3 - площею 0,8490 га (кадастровий номер :01:027:0034).

5. На підставі вказаного рішення 19.03.2015 відповідачу Харківським міським управлінням юстиції видано:

- свідоцтво №35129116, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,0732 га (кадастровий номер: :01:027:0036), на підставі якого державним реєстратором Харківського міського управління юстиції зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" право власності на відповідну земельну ділянку, а в подальшому, на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13.05.2015, укладеного між ОК "ЖБК "Житлобуд-1" (землевласником) та АТ "Трест Житлобуд-1" (правокористувачем), приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права забудови вищевказаної земельної ділянки;

- свідоцтво №35125464, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:027:0037), на підставі якого державним реєстратором Харківського міського управління юстиції зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" право власності на відповідну земельну ділянку, а в подальшому, на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13.05.2015, укладеного між ОК "ЖБК "Житлобуд-1" (землевласником) та АТ "Трест Житлобуд-1" (правокористувачем), приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права забудови вищевказаної земельної ділянки;

- свідоцтво №35141238, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, площею 0,8490 га (кадастровий номер: :01:027:0034), на підставі якого державним реєстратором Харківського міського управління юстиції зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОК "ЖБК "Житлобуд-1" право власності на відповідну земельну ділянку, а в подальшому, на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13.05.2015, укладеного між ОК "ЖБК "Житлобуд-1" (землевласником) та АТ "Трест Житлобуд-1" (правокористувачем), приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права забудови вищевказаної земельної ділянки.

6. Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.02.2018, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2018, позов задоволено.

7. Мотивуючи рішення, господарські суди вказали, що ОК "ЖБК "Житлобуд-1" створено з порушенням ст. 133, 135, 137 Житлового Кодексу УРСР та Примірного статуту ЖБК, які по відношенню до Законів України "Про кооперацію" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" є спеціальними нормативно-правовими актами та підлягають застосуванню у даній справі, оскільки мета його створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу.

8. З огляду на те, що матеріалами справи підтверджуються доводи прокурора про те, що порядок організації та діяльності кооперативу не відповідають меті його створення, суди дійшли висновку, що Харківською міською радою при прийнятті оскаржуваного (в частині) рішення, недотримано вимог ст. 41 Земельного кодексу України, Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 21 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

9. Крім того, встановивши обставини незаконності безоплатного набуття ОК "ЖБК "Житлобуд-1" спірних земельних ділянок, що виключає можливість подальшої передачі їх на законних підставах третім особам, господарські суди задовольнили похідні позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсними виданих на виконання рішення Харківської міської ради свідоцтв про право власності на земельні ділянки та вимоги щодо скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ОК "ЖБК "Житлобуд-1".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач 1 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

11. Відповідач 2 також подав касаційну скаргу на вищевказані рішення, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги (узагальнено)

Доводи касаційної скарги відповідача 1.

12. Господарськими судами помилково зроблено висновок, що оспорюване рішення Харківської міської ради прийнято з порушенням ст. 41 Земельного кодексу, ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу та примірного Статуту житлово - будівельного кооперативу.

13. Судами попередніх інстанцій помилково зроблено висновок щодо співвідношення Житлового кодексу України, Примірного статуту житлово - будівельного кооперативу та Закону України "Про кооперацію" за юридичною силою.

14. Господарськими судами не враховано обставин, встановлених судовими рішеннями, що вимоги Примірного статуту житлово - будівельного кооперативу та статті 137 Житлового кодексу Української РСР щодо встановлення порядку організації та створення кооперативу та затвердження списку громадян, які вступають до нього і членів їх сімей виконавчим комітетом ради народних депутатів, не відповідають приписам ст. 7 Закону України "Про кооперацію", який набув чинності пізніше і не підлягає застосуванню.

15. Господарські суди усунулись від оцінки наукових висновків та науково - правових експертиз провідних наукових установ України юридичного профілю, що є порушенням вимог ст. 109 ГПК України.

Доводи касаційної скарги відповідача 2.

16. Оскаржувані рішення прийняті з неправильним застосуванням ст.ст. 2, 6 Закону України "Про кооперацію", ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", ст. 41 Земельного кодексу України.

17. Судові рішення мотивовані тим, що ОК "ЖБК "Житлобуд-1" не відповідає вимогам ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу та Примірного статуту в частині мети його діяльності, як житлово - будівельного кооперативу, що не відповідає фактичним обставинам справи, є необгрунтованими та безпідставними.

18. Твердження суду апеляційної інстанції відносно того, що в Статуті кооперативу не визначено кількості квартир у житловому будинку, які заплановано до будівництва кооперативом, що може призвести до здійснення кооперативом діяльності, що суперечить меті створення обслуговуючого житлово - будівельного кооперативу - обслуговування членів кооперативу шляхом забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей, а не будівництва житла для інших осіб, свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

19. Господарськими судами попередніх інстанцій невірно застосовано висновок Верховного Суду України, викладений в постанові у справі №21-405а14 від 11.11.2014.

20. Судами не надано належної оцінки тим обставинам, що Харківською міською радою прийнято рішення від 20.09.2017 №734/17, яке є ненормативним актом, що встановлює порядок повернення спірної земельної ділянки та є обов'язковим для виконання ОК "ЖБК "Житлобуд-1"; вказане рішення не оскаржене, є дійсним та є підставою для повернення земельної ділянки.

Позиція учасників справи

21. У відзиві на касаційні скарги, який подано третьою особою 2, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області зазначає, що не є тим органом, до повноважень якого чинним законодавством віднесено поновлення порушених прав, які є предметом даного розгляду, оскільки на даний час повноваження, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснюють суб'єкти, зазначені у ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З огляду на вказане, третя особа просить прийняти законне і обгрунтоване рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

22. Прокуратура, відповідач 3 та третя особа 1 не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу, наданим їм відповідно до положень ст. 295 ГПК України, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

23. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

24. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Згідно положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень Харківської міської ради, зокрема, віднесено розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

26. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни, юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами або юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

27. Статтею до ст. 41 Земельного кодексу України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

28. Вказаними нормами передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив.

29. Згідно статей 133, 137 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. Однією із умов вступу до житлово-будівельного кооперативу є перебування на квартирному обліку в даному населеному пункті.

Житлово-будівельні кооперативи організовуються при виконавчих комітетах місцевих радах народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

30. Пунктом 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу встановлено, що житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, - одно - і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

31. Згідно з частиною 5 статті 7 Закону України "Про кооперацію" чисельність членів кооперативу не може бути меншою ніж три особи.

32. Відповідно до пункту 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу число громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку (будинках) кооперативу, запланованому до будівництва. При будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік.

33. Рішення зборів про організацію кооперативу, список громадян, які вступають до кооперативу, і членів їх сімей, що виявили бажання оселитися в будинку кооперативу, затверджуються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (частина 6 статті 137 Житлового кодексу УРСР та абзац 2 пункту 4 Примірного Статуту ЖБК).

34. Судами встановлено, що у Статуті ОК "ЖБК "Житлобуд-1" не було визначено кількості квартир у житловому будинку (будинках), які заплановано до будівництва кооперативом, що може призвести до здійснення кооперативом діяльності, що суперечить меті створення обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу - обслуговування членів кооперативу шляхом забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей, а не будівництво житла для інших осіб.

35. Крім того, засновниками ОК "ЖБК "Житлобуд-1" станом на день прийняття Харківською міською радою оскаржуваного рішення були виключно юридичні особи, а саме: ПАТ "Трест Житлобуд-1", ТОВ "Харківжитлобуд-1", ПАТ "Харківелектромонтажкомплект", тому господарські суди дійшли вірного висновку, що безкоштовне відчуження Харківською міською радою спірних земельних ділянок у власність ОК "ЖБК "Житлобуд-1", фактично, має результатом отримання прибутку засновниками цієї юридичної особи.

36. Статтею 41 Земельного кодексу України передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив, а тому при вирішенні питання щодо безоплатного надання земельної ділянки в порядку, визначеному наведеною нормою, слід враховувати, що метою створення такого кооперативу є саме спільне вирішення економічних, соціально-побутових та інших питань забезпечення членів кооперативу.

37. Порядок та підстави надання земельної ділянки за статтею 41 Земельного кодексу України не передбачають можливості для надання земельної ділянки у власність з іншою метою, зокрема, для здійснення житлового будівництва поза межами забезпечення житлом членів кооперативу.

38. Господарськими судами встановлено, що ОК "ЖБК "Житлобуд-1" не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 Житлового кодексу УРСР та ст. 41 Земельного кодексу України. Вказаний кооператив є обслуговуючим, оскільки мета його створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу.

39. Як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, частиною 1 статті 41 Земельного кодексу України надано право місцевій раді передати земельну ділянку безоплатно у власність саме житлово-будівельному кооперативу, який створений у відповідності із статтями 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР, Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, а не будь-яким, в тому числі обслуговуючим кооперативам, та Харківською міською радою під час безоплатного надання земельних ділянок ОК "ЖБК "Житлобуд-1" не дотримано положень вказаної норми права, оскільки Рада мала можливість, і, в силу покладених на неї публічних функцій була зобов'язана з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення ОК "ЖБК "Житлобуд-1", переконатись у додержанні останнім порядку його створення у відповідності до вимог чинного законодавства, та підстави передачі землі житлово-будівельному кооперативу.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України під час прийняття постанови від 17.06.2014 у справі № 21-195а14 та перегляду судових рішень у справі № 922/4401/15.

40. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки ОК "ЖБК "Житлобуд-1" створено всупереч вимогам ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, спірний пункт п.12.1 додатку 1 до рішення 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 24.12.2014 №1738/14 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, тому наявні правові підстави для визнання його недійсним.

41. Оскільки позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтв, яким посвідчено право власності на спірні земельні ділянки, та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки є похідними від позовних вимог про визнання недійсним оспорюваного рішення, господарські суди дійшли вірного висновку про їх задоволення.

42. Доводи касаційних скарг відповідачів 1 та 2, які викладені в п.п. 12 - 20 даної постанови, колегією суддів відхиляються, як необгрунтовані, оскільки аналогічні доводи були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій, та господарські суди надали їм вірну правову оцінку, з огляду на що, колегія суддів зазначає про намагання відповідачів домогтися перегляду даної справи касаційним судом всупереч приписам ст. 300 ГПК України.

43. Наведені у касаційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

44. Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарських судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановленого судами.

45. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких у цьому випадку немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

46. Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правомірності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових актів, то Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів.

47. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд-1" - залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 06.02.2018 у справі №922/3165/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.