РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2018Справа № 910/17236/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жука В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тестмак Україна»

про стягнення 363684, 67 грн.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тестмак Україна» про стягнення 363684,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу №03-04/17 від 03.04.2017 щодо поставки обумовленого договором товару, зокрема позивач зазначає, що поставлена відповідачем кліматична камера, по її технічним характеристикам не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, та зокрема, технічному завданню на виготовлення кліматичної камери, у зв'язку з чим позивач відмовився від Договору.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути на свою користь суму попередньої оплати за договором в розмірі 307800 грн., а також нарахованих неустойки в сумі 13066,74 грн., штрафу в розмірі 30780 грн., трьох відсотків річних в сумі 3111,73 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8926,20 грн.

Разом з тим, в ході розгляду справи, 30.11.2017 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати за договором в розмірі 307800 грн., а також неустойку в сумі 8222,06 грн., штраф в розмірі 30780 грн., три відсотка річних в сумі 1973,29 грн. та інфляційні втрати в розмірі 307,80 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст.42, 163 Господарського процесуального кодексу України, має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки за твердженнями відповідача, останнім у повному обсязі було виконано умови укладеного між сторонами договору та поставлено позивачу товар належної якості. Крім того, відповідач вказав, що замовляючи Кліматичну камеру ТМТ-9220 позивач мав можливість ознайомитись із інструкцією з експлуатації камери, яка знаходиться у відкритому доступі на сайті відповідача і попередньо була надана позивачу, відтак перед купівлею спірної камери позивач був обізнаний про вимоги до її установки. Натомість, приміщення позивача для розміщення спірної камери виявилось не підготовленим, оскільки позивачем не було обладнано приміщення системою централізованого водопостачання із тиском від 1 до 6 бар, завдяки якій забезпечується безперебійна робота камери. Відповідач зазначає, що спеціалісти ТОВ «Тестмак Україна» намагались усунути вказаний недолік шляхом установки закритої ємності з водою, проте вказані дії не призвели до стабільності роботи камери.

Разом з тим, в ході розгляду справи позивачем та відповідачем було подано клопотання про призначення у справі судової експертизи у справі.

За приписами ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Так, ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі №910/17236/17 судом призначено судову експертизу у справі №910/17236/17. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи відповідає кліматична камера (ТМТ-9220) вимогам технічного завдання (додаток №2 до Договору №03-04/17 від 03.04.2017)?;

- які причини (у випадку встановлення невідповідності технічному завданню) невідповідності технічному завданню кліматичної камери (дефект конкретної кліматичної камери чи конструктивні особливості камери ТМТ-9220)?;

- чи можливо усунути недоліки кліматичної камери (у випадку їх наявності)?

Проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі №910/17236/17 зупинено до одержання результатів судової експертизи.

В подальшому, 22.05.2018 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшло клопотання про погодження строків проведення судової експертизи, надання додаткових матеріалів для її проведення та зобов'язання сторін оплатити вартість проведення судової експертизи у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2018 поновлено провадження у справі №910/17236/17, призначено підготовче засідання у справі та зобов'язано сторін надати додаткові документи для провадження судової експертизи.

23.06.2018 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшло клопотання про організацію проведення натурних досліджень та зобов'язання відповідача оплатити вартість проведення судової експертизи у справі.

В подальшому, в ході розгляду поданих Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса клопотань, у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних експертом документів, зокрема оригіналу технічного паспорту кліматичної камери, та відмови сторін в судовому засіданні 05.07.2018 від поданих раніше клопотань про призначення судової експертизи у справі.

В судовому засіданні 05.07.2018 судом було враховано відмову сторін від проведення судової експертизи у справі та ухвалено перейти до розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, проте до початку розгляду справи, через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тестмак Україна» (відповідач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніко» (позивач, покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №03-04/17, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю товар (обладнання та супутні послуги), визначені у п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язується відповідно до цього договору, оплатити та прийняти цей товар (за умовами належної якості та комплектності товару) (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, його комплектність та якісні характеристики визначаються у технічному завданні (Додаток №2 до цього договору), рахунках-фактурах та видатковій накладній на підставі узгодженої сторонами специфікації товару (Додаток №1).

Згідно з п.2.1 Договору, загальна сума договору складає 307800 грн. у тому числі ПДВ - 51300 грн.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що покупець зобов'язаний здійснити оплату товару на умовах часткової передплати. 70% від вказаної в п.2.1 цього Договору суми продавець сплачує на протязі 3-х діб після отримання рахунку на оплату. 30% від вказаної в п.2.1 цього договору суми покупець сплачує протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту повідомлення покупця про готовність товару до відправки.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP м. Харків, вул. Фесенківська, 4-А в редакції (Інкотермс-2010) на протязі 25 (двадцяти п'яти) календарних днів після одержання передплати на розрахунковий рахунок продавця (п.4.1 Договору).

За умовами п.4.2 Договору. Приймання-передача товару здійснюється: по кількості та комплектності - при одержанні товару згідно з товаросупроводжувальними документами, по якості - згідно вимог «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості П-7» та після виконання представником фірми продавця пусконалагоджувальних робіт і успішних випробувань на стабільність мікроклімату представником фірми покупця.

У п.5.3 Договору сторони погодили, що якщо під час отримання товару покупцем будуть виявлені дефекти або брак, останній має право вимагати усунення дефектів, або заміни товару від продавця. При цьому покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов даного договору щодо якості - у строк не більш 30 календарних днів з моменту виявлення порушення, та при виявленні недоліків щодо асортименту, сортності, комплектності, тари, упакування в момент приймання товару від продавця. Усунення недоліків проводиться за рахунок продавця.

Продавець зобов'язується усунути недоліки або зробити заміну неякісного товару протягом 20 календарних днів від дати одержання повідомлення від покупця, згідно з п.5.2, при цьому гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не експлуатувався внаслідок виявлених дефектів (п.5.4 Договору).

Відповідно до п.8.2 Договору, у випадку порушення строків поставки товару, зазначених у п.4.1 договору, порушення строків для усунення недоліків або заміни неякісного товару продавець сплачує штрафну неустойку у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. У випадку прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів або поставки товару неналежної якості або поставки некомплектного товару продавець додатково сплачує штраф у розмірі 10% від вартості належним чином поставленого товару.

Згідно з п.10.6 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним до 30.03.2019.

Додатком №1 до Договору «Специфікація товару» сторони погодили поставки Кліматичної камери (ТМТ-9220) у кількості 1 шт., загальною вартістю 307800 грн. разом з ПДВ.

Відповідно до Додатку №2 до Договору сторони погодили Технічне завдання на виготовлення кліматичної камери, відповідно до якого: тип камери: кліматична камера (підтримання завданих параметрів температури, вологості та освітлення); робочий об'єм - 500 л. Температурний діапазон випробувань: мінімальна стабілізуємо температура - 0 градусів Цельсія; максимальна стабілізуємо температура - 60 градусів Цельсія; необхідна точність підтримання температури - ± 0,1 градусів Цельсія. Режим вологості випробувань: мінімальна стабілізуємо вологість - 20%; максимальна стабілізуємо вологість - 95%; необхідна точність підтримання вологості: ± 1%. Інтенсивність освітлення - 600 Lux до 12000 Lux. Час автономної роботи (у випадку відключення електричної напруги) - min 120 хв.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, та не заперечується відповідачем, позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 307800 грн. в якості попередньої оплати за обумовлений договором товар.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2017 між сторонами складено Акт №1 приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт, відповідно до якого Кліматична камера ТМТ-9220 із серійним номером ТМТ- не підтримує заявлену точність температури та вологості. Крім того в акті зазначено, що кліматична камера не підтримує режим автономної роботи (у випадку відключення електроенергії) також відсутня документація, у тому числі, паспорт на кліматичну камеру ТМТ-9220, інструкція з експлуатації, протокол приймально-передавальних випробувань (завода виробника), валідаційні протоколи (випробування, проведені третьою особою), електрична схема, схема автоматизації, схема розміщення датчиків, компонент лист.

30.05.2017 між сторонами було складено Акт №2 приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт, відповідно до якого Кліматична камера ТМТ-9220 із серійним номером ТМТ- не підтримує заявлену точність температури та вологості. Крім того, в акті зазначено, що кліматична камера не підтримує режим автономної роботи (у випадку відключення електроенергії) також відсутня документація, у тому числі, паспорт на кліматичну камеру ТМТ-9220, інструкція з експлуатації, протокол приймально-передавальних випробувань (завода виробника), валідаційні протоколи (випробування, проведені третьою особою), електрична схема, схема автоматизації, схема розміщення датчиків, компонент лист.

З Акту №3 приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт від 07.07.2017 вбачається, що Кліматична камера не підтримує заявлену точність температури та вологості. Крім того, в акті зазначено, що кліматична камера не підтримує режим автономної роботи (у випадку відключення електроенергії) також відсутня документація, у тому числі, паспорт на кліматичну камеру ТМТ-9220, інструкція з експлуатації, протокол приймально-передавальних випробувань (завода виробника), валідаційні протоколи (випробування, проведені третьою особою), електрична схема, схема автоматизації, схема розміщення датчиків, компонент лист.

Вказані акти не підписані з боку позивача, з огляду на те, що відповідачем не усунуто порушення.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.06.2017 позивач звернувся до відповідача із претензією №08/11 в якій повідомив відповідача про те, що поставлена останнім кліматична камера не відповідає параметрам, викладеним в технічному завданні, та погодженим сторонами при укладенні спірного договору. Також повідомив про відсутність технічної документації на поставлений товар. У зв'язку з чим, позивач відмовився від Договору купівлі-продажу №03-04/17 від 03.04.2017 та вимагав повернення суми сплачених грошових коштів у семиденний строк з моменту отримання вказаної претензії відповідачем.

Відповідач, листом №3 від 15.06.2017 повідомив позивача про те, що поставлений ним товар є належної якості, відповідає умовам укладеного між сторонами договору та погодженого сторонами технічного завдання. Відтак відповідачем в повному обсязі дотримано умови укладеного між сторонами договору, у зв'язку з чим, відповідач вказав, що вимоги позивача про повернення коштів є незаконними, проте запропонував укласти між сторонами Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу №03-04/17 від 03.04.2017 та погодити графік повернення коштів.

Листом №3 від 15.06.2017 позивач повідомив відповідача про те, що більшість важливих параметрів, вказаних в технічному завданні не витримується, що підтверджується актом №3 від 07.06.2017, зокрема Кліматична камера не підтримує необхідну точність температури та вологості. Крім того, кліматична камера не підтримує режим автономної роботи (у випадку відключення електроенергії) також відсутня документація, у тому числі, паспорт на кліматичну камеру ТМТ-9220, інструкція з експлуатації, протокол приймально-передавальних випробувань (завода виробника), валідаційні протоколи (випробування, проведені третьою особою), електрична схема, схема автоматизації, схема розміщення датчиків, компонент лист. Також позивач повідомив, що Акти приймання-передачі товару, пусконалагоджувальних робіт та інші документи не будуть підписуватись з боку замовника до виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань або до повернення сплачених грошових коштів.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до Додатку №2 до Договору сторони погодили Технічне завдання на виготовлення кліматичної камери, відповідно до якого: тип камери: кліматична камера (підтримання завданих параметрів температури, вологості та освітлення); робочий об'єм - 500 л. Температурний діапазон випробувань: мінімальна стабілізуємо температура - 0 градусів Цельсія; максимальна стабілізуємо температура - 60 градусів Цельсія; необхідна точність підтримання температури - ± 0,1 градусів Цельсія. Режим вологості випробувань: мінімальна стабілізуємо вологість - 20%; максимальна стабілізуємо вологість - 95%; необхідна точність підтримання вологості: ± 1%. Інтенсивність освітлення - 600 Lux до 12000 Lux. Час автономної роботи (у випадку відключення електричної напруги) - min 120 хв.

Проте, із наявного в матеріалах справи оригіналу Технічного паспорту на Кліматичну камеру ТМТ-9220 вбачається, що остання має наступні технічні характеристики: робочий об'єм - 500 л. Температурний діапазон випробувань: мінімальна стабілізуємо температура - 0 градусів Цельсія; максимальна стабілізуємо температура - 60 градусів Цельсія; точність підтримання температури - ± 2 градусів Цельсія. Режим вологості випробувань: мінімальна стабілізуємо вологість - 20%; максимальна стабілізуємо вологість - 95%; точність підтримання вологості: ± 5%. Інтенсивність освітлення - 6000 Lux до 12000 Lux.

Таким чином, судом встановлено, що поставлений позивачу товар, Кліматична камера ТМТ-9220 не відповідає обумовленому сторонами технічному завданню, зокрема за показниками точності підтримання температури (погоджено - ± 0,1 градусів Цельсія, дійсно - ± 2 градусів Цельсія) та точності підтримання вологості (погоджено - ± 1%, дійсно - ± 5%).

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором та поставки позивачу товару, який має інші технічні характеристики, ніж погоджено сторонами в технічному завданні.

Оскільки відповідачем не подано до суду оригіналу технічного паспорту на кліматичну камеру, з показниками точності підтримання вологості та температури в межах допусків, обумовлених сторонами у технічному завданні, судом приймається до уваги примірник технічного паспорту на кліматичну камеру, який додавався до кліматичної камери. Крім того, враховуючи те, що згідно наявного оригіналу технічного паспорту технічні показники, вказані підприємством-виробником кліматичної камери не відповідають вимогам до цих параметрів, вказаних у технічному завданні, суд вважає, що проведення експертизи для встановлення параметрів роботи кліматичної камери є недоцільним, оскільки за умови відповідності показників роботи камери параметрам, вказаних у технічному паспорті, вказані показники не відповідатимуть заявленим у технічному завданні. З тих же підстав відхиляються заперечення відповідача щодо неналежних умов експлуатації камери, а саме відсутність можливості підключення камери до джерела проточної води, що унеможливлює функціонуванню камери із заданими параметрами.

За приписами ч.1 ст.688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Частиною 2 статті 688 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст..689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був обізнаний про те, що обумовлений договором товар поставляється позивачу із невідповідністю погодженому сторонами технічному завданню. Також в матеріалах справи наявні доказі звернення позивача до відповідача із повідомленням про невідповідність поставленого товару умовам укладеного між сторонами договору та про відмову від договору.

Частиною 2 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Враховуючи викладене, позивачем вчинено односторонній правочин стосовно розірвання Договору, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін, а відтак Договір вважається розірваним (припиненим) з моменту вчинення такого правочину.

За таких обставин, враховуючи факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з поставки обумовленого договором товару та припинення дії зазначеного договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення відповідачем отриманої ним від замовника оплати товару у розмірі 307800 грн., а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 307,80 грн. та трьох відсотків річних в сумі 1973,29 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що позивачем при здійсненні вказаних нарахувань допущено арифметичні помилки, відтак здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення сум суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача 307,18 грн. інфляційних втрат та 1973,29 грн. трьох відсотків річних.

Разом з тим, стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 8222,06 грн. та штрафу в сумі 30780 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.8.2 Договору, у випадку порушення строків поставки товару, зазначених у п.4.1 договору, порушення строків для усунення недоліків або заміни неякісного товару продавець сплачує штрафну неустойку у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. У випадку прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів або поставки товару неналежної якості або поставки некомплектного товару продавець додатково сплачує штраф у розмірі 10% від вартості належним чином поставленого товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено що вказане нарахування проведено позивачем за період з 16.06.2017 по 01.09.2017.

В той же час, суд зазначає, що листом №08/11 від 08.06.2017 позивач відмовився від укладеного між сторонами договору, а відтак у позивача відсутні правові підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності як нарахування пені.

Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вказаного нарахування, а відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129 ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тестмак Україна» (03150, м. Київ, вул. К. Малевича, 86Б; ідентифікаційний код 41154049) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко» (07850, Київська обл., Бородянський р-н, смт. Клавдієво-Тарасове, вул. К. Маркса, 44Б; ідентифікаційний код 20390397) 307800 (триста сім тисяч вісімсот) грн. заборгованості, 30780 (тридцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. штрафу, 1973 (одну тисячу дев'ятсот сімдесят три) грн. 29 коп. трьох процентів річних, 307 (триста сім) грн. 18 коп. інфляційних втрат, а також 5326 (п'ять тисяч триста двадцять шість) грн. 77 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.09.2018

Суддя Я.В. Маринченко