ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Справа № 922/1861/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" м.Київ
до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", м. Харків Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, с. Малинівка, Харківська обл.
про про стягнення 9725,40 грн.
за участю представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

третьої особи не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 9725,40 грн. шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтовано з посиланням те на що 15.12.2016 між позивачем та ПП «ВІП-РЕНТ» укладено договір страхування № 28-0199-2700/17, предметом якого є страхування в т.ч. автомобіля НОМЕР_1.

19.04.2017 з вини водія транспортного засобу «ЗІЛ 433102», державний номер НОМЕР_2, власником якого є відповідач, ОСОБА_1 сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. Позивач визнав зазначені обставини страховим випадком, та здійснив виплату власнику зазначеного автомобіля страхове відшкодування в сумі 9725,40 грн.

Як наслідок, позивач в порядку ст. ст. 1172, 1187 ЦК України вимагає стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 9725,40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2018 відкрито провадження у справі № 922/1861/18; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового звязку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вищевказаної ухвали від 11.07.2018.

Копії зазначеної ухвали сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення (а. с. 37-38), згідно з якими направлялась поштова кореспонденція.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позов в порядку та строк, визначений ухвалою від 11.07.2018 по даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2018 призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2018; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 с. Малинівка, Харківська обл. (далі за текстом третя особа); надано сторонам та третій особі можливість до судового засідання надати суду письмові пояснення з приводу належності чи неналежності автомобіля "ЗІЛ 433102" д.н. АХ 9586АН на праві власності Приватному акціонерному товариству "Харківський тракторний завод", м. Харків станом на момент скоєння ДТП 19.04.2017, та з приводу перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством "Харківський тракторний завод", м. Харків станом на момент скоєння ДТП 19.04.2017.

Протокольною ухвалою господарського суду від 05.09.2018 розгляд справи відкладено на 11.09.2018.

На виконання ухвали господарського суду Харківської області від 22.08.2018 позивач надіслав на електронну адресу суду письмові пояснення (вх. № 2009 від 11.09.2018) в яких зазначає, що в Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 974099 від 27.04.2017 зазначено, що ДТП 19.04.2017 відбулося за участі автомобіля НОМЕР_3 який належить Приватному акціонерному товариству "Харківський тракторний завод", і це ДТП скоїв водії цього транспортного засобу ОСОБА_1 в робочий день та час.

Відповідач також надав суду письмові пояснення (вх. № 26440 від 11.09.2018) в яких зазначив, що ДТП 19.04.2017 дійсно вчинив водій Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" ОСОБА_1 при виконанні своїх службових обовязків, а автомобіль НОМЕР_3 на момент скоєння цього ДТП був власністю Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод".

Сторони та третя особа на судове засідання 11.09.2018 своїх представників не направили.

Відповідач про причини неприбуття представника не повідомив, надав суду розпорядження комерційного директора ПАТ "Харківський тракторний завод" № 66 від 10.01.2018 згідно з яким третю особу у даній справі відряджено до с. Ковшаровка, Купянський район.

Позивач надав суду клопотання про перенесення розгляду справи в звязку з необхідністю надання суду документів, які мають істотне значення для розгляду даної справи.

Однак, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не наведено обставин, які в розумінні ст. 202, 216 ГПК України, є підставами для відкладення розгляду справи. Суд також зазначає, що позивач в процесі розгляду даної справи не був позбавлений можливості реалізувати власні процесуальні права в т.ч. щодо надання в передбачений строк документів в обґрунтування власної правової позиції.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 15.12.2016 між позивачем, як страхувальником, та ПП «ВІП-РЕНТ», як страховиком, укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/17, предметом якого є страхування автопарку транспортних засобів в т.ч. автомобіля НОМЕР_1.

19.04.2017 водій ОСОБА_1, виконуючи трудові обовязки та керуючи належним відповідачу транспортним засобом «ЗІЛ 433102», державний номер НОМЕР_2 по вул. Донецькій в м. Харкові, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав для себе безпечний боковий інтервал в наслідок чого при розїзді скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який належить Приватному підприємству «Віп-рент», під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

За результатами скоєння зазначеного ДТП працівниками Управління патрульної поліції у м. Харкові складено довідку про дорожньо-транспортну пригоду № 974099 від 27.04.2017 в якій зазначено зазначено, що ДТП 19.04.2017 відбулося за участі автомобіля НОМЕР_3 який належить Приватному акціонерному товариству "Харківський тракторний завод", і це ДТП скоїв водії цього транспортного засобу ОСОБА_1 в робочий день та час.

Зазначені обставини також визнаються відповідачем, зокрема в наданих суду письмових поясненнях (вх. № 26440 від 11.09.2018).

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2017 у справі № 646/3265/17, ОСОБА_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та притягнено до адміністративної відповідальності.

Приватне підприємство «Віп-рент» з посиланням на зазначені обставини звернулося до позивача з заявою від 20.04.2017 про виплату страхового відшкодування.

Зазначену подію позивачем визнано страховим випадком, в звязку з чим за добровільною згодою зі страхувальником, на підставі акту № СТОКА-3468 від 30.06.2017, акту про надання послуг № 678 від 20.06.2017 та рахунку на оплату № 418 від 28.04.2017 платіжним дорученням № 12467 від 04.07.2017 здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПП «Віп-рент» у розмірі 9725,40 грн., тобто суму яка дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією № 3468 від 17.04.2018 (а. с. 29-32) в якій вимагав від останнього в порядку регресу відшкодувати йому вартість заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП 19.04.2017 в сумі 9725,40 грн.

Однак, зазначені вимоги відповідачем були залишені без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) транспортним засобом.

Системний аналіз зазначених положень закону свідчить, що якщо шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, його володілець несе відповідальність перед потерпілим і у тому разі, коли це є наслідком вини осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах або експлуатують таке джерело на підставах, передбачених законом.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що ДТП 19.04.2017 було скоєне з вини водія ОСОБА_1, який під час його скоєння виконував трудові обовязки перед відповідачем та керував належним відповідачу транспортним засобом «ЗІЛ 433102», державний номер НОМЕР_2.

В результаті вказаного ДТП було скоєно зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який належить Приватному підприємству «Віп-рент», під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого вказаний автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

У відповідності до акту № СТОКА-3468 від 30.06.2017, акту про надання послуг № 678 від 20.06.2017 та рахунку на оплату № 418 від 28.04.2017, виданого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, відповідачем визначено розмір заподіяної шкоди автомобілю НОМЕР_1 та здійснено виплату страхового відшкодування власнику цього автомобіля - Приватного підприємства «Віп-рент» у розмірі 9725,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12467 від 04.07.2017 (а. с. 28).

Відповідач зазначений розмір заподіяної шкоди не заперечує.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, з моменту відшкодування позивачем на користь власника майна страхового відшкодування до позивача в порядку регресу перейшло право вимоги від відповідача відшкодування заподіяної в результаті ДТП 19.04.2017 шкоди.

Враховуючи вказані обставини а також те, що відповідач не надав суду доказів відшкодування на користь позивача заподіяної шкоди та не оспорює її розмір, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 9725,40 грн. шкоди в порядку регресу

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (адреса: 61007, Харківська обл., м. Харків, пр.-т Московський, буд. 275; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (адреса: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32-А; ):

9725,40 грн. шкоди в порядку регресу;

1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.09.2018 р.

Суддя ОСОБА_4