ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 справа № 5009/2987/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від кредитора ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" (апелянта) від ТОВ "Ікос Фінанс" керуючий санацією від інших кредиторів Мартюхіна Н.О., Геза Т.Д., Дучал Н.М. Єлфімовій Ю.О 1.адвокат ОСОБА_5 - на підставі ордеру ЗП№010603 від 19.05.2018; 2.Максименко Е.А. - за довіреністю №23 від 17.04.2018; 3. адвокат Бурцева І.Ю. - за довіреністю вих. №22 від 17.04.2018р адвокат Васьківський Л.М. - за довіреністю б/н від 28.03.2018; не з'явився; не з'явилися
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", м. Київ
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від18.05.2018 (повний текст від 23.05.2018)
у справі за заявою кредиторів до боржника керуючий санацією про№ 5009/2987/12 (суддя Сушко Л.М.) 1.Приватного підприємства "Соколенко-Екскавація", м. Запоріжжя 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергоресурси", м. Дніпро Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1", м. Запоріжжя ОСОБА_10, м. Запоріжжя банкрутство
за позовом до відповідачів: третя особаТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", м. Київ 1.Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1", м. Запоріжжя 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", м. Київ Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод залізобетонних конструкцій №1", м. Запоріжжя
про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 в межах розгляду справи про банкрутство №5009/2987/12

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" до Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод залізобетонних конструкцій № 1" про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 в межах розгляду справи про банкрутство №5009/2987/12 відмовлено.

До Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 у справі №5009/2987/12 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Товарною біржою "Катеринославська" 29.06.2017 з продажу майна Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1"; договору міни від 13.05.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій №1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. 13.05.2017.

Скаржник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, зважаючи на наступне:

- звіт від 26.09.16 про оцінку майна не відповідає вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», а строк дії висновку визначений самостійно оцінювачем у 9 місяців, що не відповідає ч.6 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» та постанові КМУ від 21.01.2014 №358 «Деякі питання реалізації положень Податкового кодексу України, які передбачають строк дії звіту 6 місяців;

- висновком рецензента ПП "КФ "Експоком" ОСОБА_12 №58/17-р від 10.10.2017. зазначено про не об'єктивність та недостовірність звіту з оцінки майна ПАТ "ЗЗБК №1" від 26.09.2016р.;

- судом безпідставно не призначено експертизу про визначення ринкової вартості відчуженого за договором міни рухомого і нерухомого майна;

- до договору міни безпідставне включено 1342 позиції обладнання, яке не було предметом укладених раніше договорів застав, що свідчить про передачу незаставного майна в рахунок погашення вимог заставного кредитора всупереч ст. 31 Закону «Про банкрутство» та ст. 24 ЗУ «Про заставу», що як наслідок призвело до привласнення цього майна кредитором 1 черги та завданням збитків кредиторам 4 черги;

- договір міни від 13.05.2017р. не відповідає п. 1-1 Перехідних положень ЗУ «Про банкрутство», оскільки зазначеним Законом не передбачений такий механізм відчуження майна боржника в процедурі санації як обмін грошових вимог на активи боржника;

- договір міни від 13.05.2017р. не відповідає ст. 606 ЦК України, оскільки поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника і навпаки (тобто вказана підстава припинення зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін), у зв'язку із чим ст. 606 ЦК не може бути застосована до спірних правовідносин;

- внесення змін до плану санації в частині визначення переліку майна для подальшої його передачі заставному кредитору в рахунок погашення кредиторських вимог першої черги повинне прийматися виключно на зборах кредиторів з подальшим затвердженням таких змін господарським судом;

- рішення про надання згоди на укладання значного правочину (договору міни) арбітражному керуючому не надавалось.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2018 визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Геза Т.Д., Дучал Н.М.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.07.2018 у зв'язку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Склярук О.І., Дучал Н.М.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2018 у зв'язку із перебуванням судді Дучал Н.М. у відпустці визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Склярук О.І., Геза Т.Д.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.09.2018 у зв'язку із перебуванням судді Склярук О.І. у відпустці визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

06.09.2018 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та заявив клопотання про неможливість участі адвоката ОСОБА_5 у якості представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", оскільки ОСОБА_5 виконував обов'язки ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1", а зазначені обставини є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 59 ГПК України.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", які були присутні у судовому засіданні, заперечували проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" та наполягали на задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про недопуск адвоката ОСОБА_5 до участі у справі в якості представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" та визнання його неналежним представником, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 59 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя:

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 виконував обов'язки ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1".

В той же час в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили, що виконання ОСОБА_5 обов'язків ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" суперечать інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп".

При цьому, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", що в межах справи про банкрутство кредитор та боржник завжди мають протилежні інтереси є помилковими, зважаючи на те, що в силу вимог положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» основною метою процедури банкрутства є фінансове оздоровлення боржника, яке дозволить відновити його платоспроможність, а також максимальне задоволення вимог кредиторів.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про недопуск адвоката ОСОБА_5 до участі у справі в якості представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" та визнання його неналежним представником, задоволенню не підлягає.

Апелянт в процесі розгляду апеляційної скарги заявив клопотання про приєднання до матеріалів додаткових документів - листу Фонду державного майна України від 03.08.2018 вих. №10-58-15547 та рецензії на звіт. Розглянувши вищевказане клопотання судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що вищевказані документи не досліджувались судом першої інстанції та взагалі не існували на момент винесення оскаржуваної ухвали суду, що в силу вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення без задоволення клопотання про залучення додаткових доказів.

Також судова колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" не було позбавлено, під час розгляду справи в місцевому господарському суді, можливості звернутись до Фонду державного майна України, з метою отримання рецензії на звіт про незалежну оцінку майна.

Керуючий санацією в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав відзив на апеляційну скаргу, яким просив задовольнити останню, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представники інших кредиторів у судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у відповідності до ч. 11 ст. 242 ГПК України. Підстави неявки суду не відомі.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2012 прийнято об'єднану заяву ПП "Соколенко-Екскавація" та ТОВ "Променергоресурси" до розгляду і порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Загрія Р.О.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.01.2014., яка постановою суду апеляційної інстанції від 26.02.2014. та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2014. залишені без змін, визнано конкурсними кредиторами: ПП "Соколенко-Екскавація" з грошовими вимогами у розмірі 342 274, 21 грн., з яких - 2 682,5 судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 340 591,71 грн. з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Променергоресурси" з грошовими вимогами у розмірі - 52 790,47 грн., з яких - 2 682,5 грн. судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 50 107,97 грн. з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Метінвест-СМЦ" з грошовими вимогами на суму 89 904,66 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 88 757,66 грн. з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Зоряний" з грошовими вимогами на суму - 12 385 923,23 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з першою чергою задоволення та 12 384 776,23 грн. - з четвертою чергою задоволення; ДП "Запорізький виробничий комбінат "Спецгазпром" з грошовими вимогами у розмірі 594 104 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з першою чергою задоволення та 592 957 грн. з четвертою чергою задоволення; визнано забезпеченим кредитором ТОВ "Ікос Фінанс" з грошовими вимогами у розмірі 17 096 121,61 грн. з першою чергою задоволення; затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.09.2014. припинено процедуру розпорядження майном ПАТ "ЗЗБК № 1", повноваження розпорядника майна боржника Загрії Р.О., введено процедуру санації ПАТ "ЗЗБК № 1", керуючим санації призначено арбітражного керуючого Загрію Р.О., якого зобов'язано до 11.09.2015. провести санацію підприємства боржника згідно з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та інше.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015. затверджено план санації боржника.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.05.2016. звільнено керуючого санацією Ляшка О.В. та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.07.2016. строк санації боржника продовжено до 08.01.2017. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2016 р. вказану ухвалу скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання комітету кредиторів ПАТ "ЗЗБК № 1" про продовження санації на шість місяців до 08.01.2017. Постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016. постанову Донецького апеляційного господарського суду України від 12.09.2016. та ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.07.2016. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2017. затверджено звіт арбітражного керуючого Шистопала П.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 25.05.2016. по 30.12.2016. та зміни до плану санації, який викладено в редакції від 16.01.2017., продовжено строк санації боржника до 30.06.2017.

В подальшому, постановою господарського суду Запорізької області від 03.10.2017., зокрема припинено процедуру санації, визнано ПАТ "ЗЗБК № 1" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ПАТ "ЗЗБК № 1" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2017. апеляційну скаргу арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича на постанову господарського суду Запорізької області від 03.10.2017. у справі №5009/2987/12 задоволено. Постанову господарського суду Запорізької області від 03.10.2017. у справі №5009/2987/12 скасовано. Клопотання керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" про продовження строку процедури санації боржника та повноважень керуючого санацією Шистопала П.М. задоволено. Продовжено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та повноважень керуючого санацією Шистопала П.М. на підставі рішення комітету кредиторів від 29.06.2017.

Між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" (далі Сторона-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" (далі Сторона-2) було укладено договір міни від 13.05.2017р. (далі - Договір) за умовами п.2 якого Сторона 1 передає Стороні 2 у власність належні їй на праві приватної власності наступні активи:

- нерухоме майно згідно Додатку №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною, а Сторона - 2 отримує у власність нерухоме майно, яке Сторона-1 надає для обміну (п.2.1 Договору)

- рухоме майно згідно Додатку №2 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною, а Сторона-2 отримує у власність Рухоме майно, яке Сторона-1 надає для обміну (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 3 Договору Сторона-2 передає, а Сторона-1 отримує право на частину вимог кредитора першої черги в сумі 15 367 727, 20 грн - по господарській справі №5009/2987/12, що перебуває в провадженні Господарського суду Запорізької області, яку Сторона-2 надає для обміну.

Загальна сума належного Стороні-2 права вимог кредитора першої черги складає 17096121, 61 грн. - по господарській справі №5009/2987/12 належить Стороні-2 згідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 (п. 4 Договору).

Відповідно до п. 5 Договору, вартість Нерухомого майна, яке Сторона-1 надає Стороні-2 для обміну складає 9 683 643, 67 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 613 940, 61 грн. Вартість Рухомого майна, яке Сторона-1 надає Стороні-2 для обміну складає 5 684 083, 52 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 947 347, 25 грн. Загальна вартість Нерухомого майна та рухомого майна, яке Сторона-1 надає Стороні-2 для обміну складає 15 367 727,20 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 561 287, 87 грн. Вартість майна, що визначена в цьому Договорів, Сторони вважають справедливою, її розмір не пов'язаний із збігом якихось важких для них обставин.

Згідно п.6 Договору, міна вищевказаним майном здійснюється без доплати. Після переходу до Сторони-2 права власності на Рухоме майно та Нерухоме майно згідно умов даного Договору, права вимоги Сторони-2 до Сторони-1 в межах суми частини вимог припиняються, а Загальна сума вимог Сторони-2, визначена у п.4 даного Договору, підлягає зменшенню на суму Загальної вартості Нерухомого та Рухомого майна, визначеної в абз. 3 п.5 цього Договору. При цьому, Сторона-2 зберігає за собою статус кредитора по справі №5009/2987/12, яка перебуває у провадженні Господарського суду Запорізької області в межах різниці між Загальною сумою вимог та Сумою частини вимог.

Договір міни 13.05.2017р. посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириком О.А.

На адресу господарського суду Запорізької області 19.12.2017 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017. укладеного між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 13.05.2017. №583.

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Провадження у справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" порушено ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2012.

На цей час, справа №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" перебуває на стадії санації, а відтак, провадження у цій справі має здійснюватися за приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Вирішуючи спір про визнання договорів недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними: відповідність договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору, дієздатність сторін за договором, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на той факт, що заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

За приписами статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для виконавця. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги до чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

У силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом. У разі наявності інвесторів план санації розробляється та погоджується за участю інвесторів. План санації може містити умови про: виконання зобов'язань боржника третіми особами; обмін вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права; задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить закону.

Як вже зазначалось вище, ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 затверджено план санації ПАТ "ЗЗБК № 1".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2017. затверджено зміни до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", який викладено в редакції від 16.01.2017, продовжено строк санації ПАТ "ЗЗБК №1" до 30.06.2017.

Відповідно до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп., забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки.

Таким чином, затвердженим судом планом санації ПАТ "ЗЗБК №1" встановлено один із заходів фінансового оздоровлення Боржника, зокрема, шляхом здійснення обміну забезпечених заставою вимог кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами.

При цьому, до складу активів, які є предметом застави і підлягають обміну на вимоги кредитора, забезпечені заставою майна боржника, включається також майно, надане заставодавцем ПАТ "ЗЗБК №1" замість відсутнього майна, яке було предметом застави (відповідно до умов договорів застави), на суму заставної вартості відсутнього майна. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки (п. 5.2 плану санації).

Відповідність плану санації боржника чинному законодавству була перевірена судом у справі про банкрутство при його затвердженні ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2017., яка залишена в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2017. та постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017.

10.04.2017р. відбулось засідання комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1" на якому, зокрема було прийнято наступні рішення:

- затвердити Перелік майна ПАТ "ЗЗБК №1", яке може бути включено до обміну на вимоги забезпеченого кредитора;

- здійснити обмін вимог кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника на активи ПАТ "ЗЗБК№1", відповідно до затвердженого Переліку;

- зобов'язати керуючого санацією ПАТ "ЗЗБК №1" арбітражного керуючого Шистопала П.М. укласти із ТОВ "Ікос Фінанс", як кредитором першої черги, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, Договір міни вимог кредитора на майно ПАТ "ЗЗБК №1", у відповідності до затвердженого Переліку майна ПАТ "ЗЗБК №1", яке може бути включено до обміну на вимоги забезпеченого кредитора, загальною вартістю майна згідно незалежної оцінки 12 806 439,33 грн., що з урахуванням ПДВ становить 15 367 727,20 грн., а також будь-які інші документи, що стосуються виконання вищезазначеного договору.

Таким чином, на засіданні комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1", що відбулось 10.04.2017р. були прийняті рішення, направлені на виконання плану санації, в тому числі, зобов'язано арбітражного керуючого Шистопала П.М. укласти із ТОВ "Ікос Фінанс" договір міни вимог кредитора на майно ПАТ "ЗЗБК №1", у відповідності до затвердженого Переліку майна ПАТ "ЗЗБК №1", яке може бути включено до обміну на вимоги забезпеченого кредитора, загальною вартістю майна згідно незалежної оцінки 12 806 439,33 грн., що з урахуванням ПДВ становить 15 367 727,20 грн.

Матеріали справи свідчать, що рішення комітету кредиторів у справі №5009/2987/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1" від 10.04.2017р. відповідає вимогам законодавства про банкрутство та іншого жодним із учасників справи про банкрутство не доведено.

Враховуючи наведене, оскаржуваний договір міни від 13.05.2017р. було укладено між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" на виконання плану санації та рішення комітету кредиторів від 10.04.2017р., які є обов'язковими до виконання в силу вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

При цьому, як вже зазначалось вище, відповідність плану санації та встановлених ним заходів щодо фінансового оздоровлення діяльності боржника була перевірена судами всіх трьох інстанцій, вказаний план санації є обов'язковим для виконання, договір міни від 13.05.2017р. було укладено саме на його виконання, що свідчить про безпідставність тверджень апелянта щодо незаконності укладання оскаржуваного правочину.

Як вже зазначалось вище, планом санації Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" встановлено, що обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп, забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що оцінка майна ПАТ "ЗЗБК №1" здійснювалась суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Центр оцінки та маркетингу" на підставі договору №01/09-16Х від 12.09.2016р. укладених із замовником незалежної оцінки - ПАТ "ЗЗБК №1".

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Апелянт вважає, що строк дії висновку про незалежну оцінку майна ПАТ "ЗЗБК №1" складений 26.09.2017 оцінювачем ОСОБА_17 не відповідає максимальному строку дії звіту передбаченому постановою кабінету міністрів України від 10.12.2013. №1891 та постановою кабінету міністрів України від 21.01.2014р. №358. Крім того, посилається на висновок рецензента ПП "КФ "Експоком" ОСОБА_12 №58/17-р від 10.10.2017., в якому зазначено про не об'єктивність та недостовірність звіту з оцінки майна ПАТ "ЗЗБК №1" від 26.09.2016.

Судова колегія апеляційного господарського суду не може погодитись із вищевказаними доводами ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп", зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), підписаний оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплений підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Дана норма кореспондується з приписами п. 50,51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності.

Згідно з приписами пунктів 50 та 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Відповідно до п. 56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та відомості щодо особистого огляду експертом об'єкта оцінки.

Наявні в матеріалах справи документи та пояснення керуючого санацією ПАТ "ЗЗБК №1" свідчать, що експерт ОСОБА_12 не здійснював огляду об'єкту оцінки, у зв'язку із чим висновок рецензента ПП "КФ "Експоком" ОСОБА_12 №58/17-р від 10.10.2017. складений з грубими порушеннями норм чинного законодавства.

До того ж, в матеріалах справи міститься рецензія на звіт про незалежну оцінку майна ПАТ "ЗЗБК №1" від 29.09.2016, яка складена Всеукраїнською громадською організацією "Союз експертів України" в особі судових експертів Мухіна О.О. та Черніна Я.О.

Згідно рецензії від 29.09.2016 здійсненої Всеукраїнською громадською організацією "Союз експертів України", звіт від 26.09.2016. в цілому виконаний з дотриманням вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", відповідає Національному стандарту №1 та №2, затвердженими постановами кабінету міністрів України, відповідає Методиці оцінки майна та Міжнародним стандартам оцінки та іншим нормативно - правовим актам з оцінки майна, має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Доводи апелянта, що строк дії висновку про оцінку у 9 місяців не відповідає максимальному строку дії звіту, визначеному ч.6 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» та постанові КМУ від 21.01.2014 №358 «Деякі питання реалізації положень Податкового кодексу України, які передбачають строк дії звіту 6 місяців, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- відповідно до п. 56 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003. №1440, якою затверджено Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", звіт про оцінку майна може складатися у повній чи стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній чи стислій формі, повинен містити "дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства". Таким чином, термін дії звіту про оцінку майна та висновку про вартість майна може визначатися самим звітом про оцінку майна;

- згідно актуалізованого звіту про незалежну оцінку основних засобів та необоротних активів, які обліковуються на рахунках 10, 1121 та 15 відповідно до балансового обліку ПАТ "ЗЗБК № 1" станом на 15.02.2017 - строк дії висновку про вартість майна становить шість місяців від дати оцінки;

- нормативно-правові документи на які посилається апелянт здійснюють правове регулювання інших правовідносин та не впливають на здійснену в межах даної справи оцінку майна ПАТ "ЗЗБК № 1".

Також судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що апелянт не погоджуючись із оцінкою майна боржника - не надав комітету кредиторів або суду альтернативної оцінки, яка б свідчила про іншу вартість майна ПАТ "ЗЗБК № 1", та не скористався своїм правом як кредитор висловити свої заперечення щодо проведеної оцінки - комітету кредиторів боржника до вчинення та укладання договору міни.

Доводи скаржника, що укладений договір міни не відповідає приписам пункту 1-1 перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-УІ, оскільки зазначеним Законом не передбачений такий механізм відчуження майна боржника в процедурі санації як обмін грошових вимог на активи боржника, є безпідставними, враховуючи наступне:

- провадження у справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" порушено ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2012р., а на теперішній час знаходиться на стадії санації, що в силу вимог розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI від 22.12.2011 року) свідчить про необхідність застосування Закону про банкрутство в редакції, що діяла до 19.01.2013 року;

- обмін вимог кредиторів на активи боржника, як захід реалізації плану санації є окремою від продажу майна боржника дією, яка передбачена ч. 1 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-ХІІ та за своєю суттю є окремим від продажу майна правочином;

- обмін вимог кредиторів на активи боржника передбачений планом санації Боржника, який є обов'язковим до виконання.

Доводи апелянта, що судом безпідставно не призначено експертизу про визначення ринкової вартості відчуженого за договором міни рухомого і нерухомого майна, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на той факт, що в силу вимог процесуального законодавства, судова експертиза призначається в разі потреби спеціальних знань, в той же час в матеріалах справи наявний висновок про незалежну оцінку майна ПАТ "ЗЗБК №1" складений 26.09.2017, який не викликає у суду сумнівів в правильності зазначених відомостей.

Твердження ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" про те, що комітетом кредиторів не приймалось рішення про надання згоди арбітражному керуючому на укладення договору міни є безпідставними, необґрунтованими та такими, що прямо суперечать матеріалам справи, зважаючи на той факт, що рішенням комітету кредиторів від 10.04.2017 зобов'язано керуючого санацією ПАТ "ЗЗБК №1" арбітражного керуючого Шистопала П.М. укласти із ТОВ "Ікос Фінанс", як кредитором першої черги, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, Договір міни вимог кредитора на майно ПАТ "ЗЗБК №1", у відповідності до затвердженого Переліку майна ПАТ "ЗЗБК №1", яке може бути включено до обміну на вимоги забезпеченого кредитора, загальною вартістю майна згідно незалежної оцінки 12 806 439,33 грн., що з урахуванням ПДВ становить 15 367 727,20 грн., а також будь-які інші документи, що стосуються виконання вищезазначеного договору.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 18.07.2018р. по справі №б-7/49-21/160 як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, не приймаються судовою колегією, оскільки обставини справи у справі №б-7/49-21/160 є відмінними від тих обставин, що існують в даній справі №5009/2987/12.

Доводи апелянта, що перелік майна ПАТ "ЗЗБК №1", який підлягає обміну на вимоги заставного кредитора не може визначатись комітетом кредиторів без внесення відповідних змін до плану санації шляхом проведення зборів кредиторів, були обґрунтовано відхилені місцевим господарським судом, оскільки планом санації ПАТ "ЗЗБК №1" встановлено, що обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп, забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами. До складу активів, які є предметом застави і підлягають обміну на вимоги кредитора, забезпечені заставою майна боржника, включається також майно, надане заставодавцем ПАТ "ЗЗБК №1" замість відсутнього майна, яке було предметом застави (відповідно до умов договорів застави), на суму заставної вартості відсутнього майна. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки. Рішення про надання майна замість відсутнього майна, яке було предметом застави, приймається керуючим санацією за погодженням з кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника.

Також судова колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що апелянтом не зазначено які саме вимоги чинності правочину, що передбачені ст. 203 Цивільного кодексу України, не були дотримані під час укладання договору міни від 13.05.2017р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", а також не зазначено чому саме суперечить вказаний правочин.

За переконанням судової колегії апеляційної інстанції, посилання апелянта на наявність певних порушень під час укладання договору міни від 13.05.2017р., без належного нормативного обґрунтування своєї позиції через призму положень ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, які встановлюють загальні вимоги чинності правочину та підстави для визнання його недійсним, свідчать про відсутність порушених прав або охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп".

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" до Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017р.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 року у справі №5009/2987/12 підлягає залишенню без змін.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає про безпідставність, викладеної в апеляційній скарзі, вимоги про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Товарною біржою "Катеринославська" 29.06.2017 з продажу майна Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1", зважаючи на той факт, що вказана вимога не розглядалась в місцевому господарському суді під час вирішення даного спору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 у справі №5009/2987/12 -залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 у справі №5009/2987/12 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

Н.М. Дучал

(У судовому засіданні 06.09.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 10.09.2018 року).