Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/432/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Оліфер С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" до відповідача ОСОБА_1 управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області,

про відшкодування майнової шкоди в розмірі 311 652,00 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

Від відповідача: ОСОБА_4І;

Від третьої особи: ОСОБА_5

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 управління Національної поліції в Рівненській області про відшкодування майнової шкоди в розмірі 311 652, 00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що протиправна бездіяльність посадових осіб Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУ НП в Рівненській області щодо невжиття своєчасних та необхідних заходів щодо повернення та передачі зерна пшениці законному власнику (позивачу) та невжиття належних заходів щодо збереження майна, що було вилучено стороною досудового слідства та передано з порушенням встановленого порядку на зберігання третій особі, призвела до того, що позивачу завдано майнової шкоди у розмірі 311 652, 00 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області.

10 липня 2018 року відповідачем подано відзив на позов, в якому останній зазначає, що позовні вимоги не визнає, так як вважає їх безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, у зв'язку з тим, що належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, як правило, є відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб. Судом оцінка законності дій слідчого не здійснювалася, кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування. Крім того, дії працівників поліції позивачем в судовому порядку не оскаржувалися.

Ухвалою суду від 19.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.08.2018 року.

15.08.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05.09.2018 року.

05.09.2018 року від ОСОБА_1 управління Національної поліції в Рівненській області надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, встановив наступне.

Своє клопотання Головне управління Національної поліції в Рівненській області обґрунтовує тим, що 25.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України відносно ОСОБА_6, який не забезпечив належних умов схоронності зерна, що призвело до його псування.

02.02.2018 року прокуратурою Рівненської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000020 за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна а6о майна, яке описано чи підлягає конфіскації, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Дані матеріали кримінального провадження об'єднані з матеріалами №0000063.

Дане кримінальне провадження стосуються зерна пшениці, яке було вилучене під час проведення санкціонованого обшуку 17.08.2017 року на території ФГ "ім. Шевченка" в с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області по кримінальному провадженню №0000566 від 16.08.2017 року, та псуванням якого, як вказує позивач, йому завдано матеріальну шкоду.

Отже, факт псування зерна пшениці є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, досудове розслідування якого на даний час триває, остаточне процесуальне рішення в ньому не прийняте. Відтак просить суд зупинити провадження у даній справі до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000063.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадках обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, приписами ст. 227 ГПК України передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі при розгляді іншої судової справи в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, яка унеможливлює розгляд господарської справи.

Проте, відповідач не надав суду доказів розгляду іншої судової справи в порядку кримінального провадження, а тільки повідомлено суд про здійснення досудового розслідування за № 0000063.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи достатньо доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 управління Національної поліції в Рівненській області про зупинення провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (далі - позивач) є землекористувачем та орендує на території Копитківської сільської ради Здолбунівського району, Рівненської області землі сільськогосподарського призначення з метою ведення господарської діяльності.

26 вересня 2016 року позивачем висіяно (посаджено) на орендованих земельних ділянках масиву поля №40, в тому числі земельних ділянках за кадастровими номерами: номер :00:003:0060, площею 1,6845 га; номер :00:003:0052, площею 1,64 га; номер :00:003:0063, площею 1.9154 па; :00:003:0220, площею 1,9155 га; номер :00:003:0065, площею 2,17 га; номер :00:003:0066, площею 2,3861 га: номер :00:004:0227, площею 1,81 га; номер :00:003:0057, площею 1,6386 га: ділянці №17, масиву поля №40, площею 2,03 та ділянці №18 масиву поля №40. площею 1, 85 га: ділянці 12 масиву поля №40, площею 2,11 га, ділянці 11 масиву поля №40, площею 2,1 га. ділянці 4 масиву поля №40, площею 1,89, укладеного між ТОВ "ЮТ-ЛІТО ЗЕРНО" та Здолбунівською районною державною адміністрацією Рівненської області (далі - "земельні ділянки") насіневе зерно пшениці озимої марки "Кубус", що підтверджується Актом №2 витрати насіння і садивного матеріалу за вересень 2016 року від 30.09.2016 року , накладною №2 від 26.09.2016 року (копії залучені до матеріалів справи).

Купівля позивачем насіння зерна пшениці "Кубус" підтверджується Договором поставки № 12-ЗТ/08/16 від 12.08.2016 року , видатковою накладною №1104 від 10.09.2016 року, товарно-транспортною накладною № Р1104 від 10.09.201 року, які залучені позивачем до матеріалів справи.

В період підготовки до посіву насіння та його дозрівання позивач здійснив заходи щодо засіву, обробки землі, що підтверджується актом №1 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 31.03.2017 року, накладною №3 від 15.03.2017 року (підживлення селітрою аміачною), актом №11 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин звід 30.04.2017 року, накладною №49 від 26.04.2017 року (обприскування фастак, Грастар ОСОБА_7, Хлормекват хлорид, Рекс, паллас), актом №19 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 30.06.2017 року, накладною №147 від 08.06.2017 року (обприскування фастак, ОСОБА_8, Осіріс стар).

15 серпня 2017 року до Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_9 - представника позивача про те, що 15.08.2017 року в період часу з 11:00 год. невідомі особи під керівництвом ОСОБА_10 здійснюють грабіж посівів культури пшениці на полі № 40 біля села Марянівка, Здолбунівського району Рівненської області, яке засівав позивач та яке знаходиться у користуванні останнього на праві оренди. 16 серпня 2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Протоколом огляду місця події від 15.08.2017 року, який складений слідчим СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 (далі - слідчий Микитюк П. О.) та рапорту від 16.08.2017 року о/у СКП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7, зафіксовано, що під час огляду місця події та опитування присутніх громадян було встановлено, що на полі біля села Марянівка Здолбунівського району двома комбайнами, а саме CASE 1666, д.н.з. НОМЕР_1, та CLAAS Medion 310 проводиться молотіння посівів пшениці, а зерно пшениці автомобілями МАЗ, д.н.з. 8420 PBJ1 під керуванням водія ОСОБА_12 та ГАЗ-53А, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 вивозиться з поля на територію складських приміщень за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове, вул. Шевченка, 5з.

17 серпня 2017 року слідчим Микитюком П. О. за погодженням з прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 подано на імя слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області клопотання про надання дозволу на проведення обшуку.

На підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляка A. C. у справі №562/2957/17 18.08.2017 року було проведено санкціонований обшук на території та у всіх складських приміщеннях Фермерського господарства "Імені Шевченка" за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове, вул. Шевченка, 5з., за результатами проведення якого виявлено та вилучено зерно пшениці озимої вагою 62960 кг (т. 1, а.с. 96-99).

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобовязана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

18 серпня 2017 року постановою слідчого Микитюка П. О. про визнання речей речовими доказами та передачу їх на зберігання, зерно пшениці загальною масою 62960 кг., яке 18.08.2018 року вилучене під час обшуку, що проводився на фермерському господарстві ім. Шевченка (), що за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове. вул. Шевченка. 5з. та на даний час зберігається на території ФГ "Даринка", що за адресою: с. Івачків, вул. Сільрадська, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., - визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000566. Також постановлено вказане зерно пшениці, що зберігається на території ФГ "Даринка", зберігати на території ФГ "Даринка" у відповідального зберігача ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 100). Розпискою від 18.08.2017 року ОСОБА_6 підтвердив факт отримання на відповідальне зберігання від працівників поліції зерна пшениці та був повідомлений про кримінальну відповідальність (т. 1, а.с. 101).

21 серпня 2017 року слідчим Микитюком П. О. подано до слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області клопотання про накладення арешту на зерно пшениці загальною масою 62960 кг., що на даний час зберігається на території ФГ "Даринка" для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

22 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської Мички І. М. у справі №562/3015/17 клопотання про арешт майна задоволено, виконання ухвали доручено слідчому Микитюку П. О.

За приписами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Судом встановлено, що за період дії арешту вилучене майно було повністю зіпсовано (втрачено), що підтверджується експертним висновком №000047/п/18 від 19.01.2018 року Рівненської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини (том 1 а.с. 104), згідно якого зразок пшениці, що відібраний від партії 62960 кг., урожаю 2017 року та який був відібраний на потужності із зберігання зерна ФГ "Даринка", с. Івачків, Здолбунівського району Рівненської області, за результатами випробовувань (відсотком зіпсованості зерна, токсичністю, вмістом фузаріозних зерен, зовнішнім виглядом, запахом, масовою часткою вологи, мікроскопічними грибами) не відповідає вимогам ДСТУ 3768-2010 "Пшениця "Технічні умови" .

Належність та відповідність зерна пшениці, що було зібране з орендованих ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" земельних ділянок та зерном, що було вилучено та передано на відповідальне зберігання підтверджено Висновком експерта за результатами проведення судово-біологічної експертизи від 20.02.2018 №2387/18- 34/2896-2900/18-34 (том 1, а.с. 105-108).

Листом від 14.05.2018 №3821/204/24-2018 року СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області повідомило позивача що 03.03.2018 року до Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ОСОБА_1 управління Національної поліції в Рівненській області надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-біологічної експертизи №2387/18-34/2896-2900/18-34, згідно якого було встановлено, що зерно пшениці, загальною вагою 62960 кг., яке було вилучено 17 серпня 2017 року в ході обшуку з території ФГ "їм. Шевченка", що за адресою: с. Копиткове, вул. Шкільна, 5-з. Здолбунівського району, Рівненської області має спільну родову і групову належність із зразками зерна пшениці, що були вилучені 23.08.2017 року в ході огляду місця події на полі біля с. Марянівка, Здолбунівського району, Рівненської області, у зв'язку з чим просить ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" забрати вказане зерно пшениці (загальною вагою 62960 кг.), яке знаходиться на території ФГ "Даринка" за адресою: с. Івачків, вул. Сільрадська, 23, Здолбунівського району Рівненської області, у відповідального зберігача ОСОБА_6.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктами 3.2.2., 3.2.9. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22.10.2012 року (в чинній редакції), працівник міліції, який зобов'язаний виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживає з цією метою передбачених чинним законодавством заходів, незалежно від посади, яку займає, місцезнаходження і часу, в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких, зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відповідно до Закону України Про Національну поліцію, - національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ст. 2 Закону України Про Національну поліцію визначено, що завданням поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про Національну поліцію, - у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно- правовими актами.

Згідно з ст. 6 Закону України Про Національну поліцію, - поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Приписами ст.7 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Згідно з ст. 8 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 17 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально- виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За приписами ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов'язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України - речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов'язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов'язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначає Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 (далі - "Порядок зберігання речових доказів").

Згідно з п. 5 Порядку зберігання речових доказів, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Пунктом 27 Порядку зберігання речових доказів встановлено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1 - 26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Відповідно до п. 16 Порядку зберігання речових доказів, перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу.

Єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна встановлюються Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генерального прокурора України, ОСОБА_7 Державної податкової адміністрації України, в.о. ОСОБА_7 Верховного Суду України, Міністра внутрішніх справ України, ОСОБА_7 Служби безпеки України, ОСОБА_7 Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 (далі - "Інструкція про зберігання речових доказів").

Відповідно до п. 12 Інструкції про зберігання речових доказів, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об'єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно з п. 13 Інструкції про зберігання речових доказів, речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол. Відповідальною за зберігання речових доказів, приєднаних до справи, є особа, яка проводить дізнання, слідчий, в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, а в експертній установі - співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи.

Відповідно до п. 14 Інструкції про зберігання речових доказів - відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду.

Підставою для поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді.

Як було вказано вище, постановою слідчого Микитюка П. О. від 18.08.2017 року про визнання речей речовими доказами та передачу їх на зберігання, зерно пшениці загальною масою 62960 кг., яке 18.08.2017 року вилучене під час обшуку, що проводився на фермерському господарстві ім. Шевченка () за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове. вул. Шевченка. 5з, на даний час зберігається на території ФГ "Даринка", за адресою: с. Івачків, вул. Сільрадська, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., - визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000566. Також постановлено вказане зерно пшениці зберігати на території ФГ "Даринка" у відповідального зберігача ОСОБА_6.

Згідно з п. 33 Інструкції про зберігання речових доказів, забороняється розміщення на зберігання речових доказів та інших об'єктів в умовах і стані, що може призвести до їх пошкодження та неможливості подальшого дослідження та використання як доказів. У разі необхідності повинні вживатися невідкладні заходи щодо приведення вилучених об'єктів у стан, який дозволяє їх подальше зберігання

Відповідно до п. 41 Інструкції про зберігання речових доказів, - майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз'яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. У разі необхідності майно, на яке накладено арешт, може бути вилучене.

Згідно з п. 39 Інструкції про зберігання речових доказів, - робоча та домашня худоба, птиця, сім'ї бджіл, а також шкіряна і хутряна сировина, зерно, фураж, овочі та інша сільськогосподарська продукція, вилучена як речові докази, до прийняття кінцевого рішення органом дізнання, досудового слідства або судом видається потерпілим особам або організаціям, при їх відсутності - державним чи колективним сільськогосподарським підприємствам за територіальністю з оформленням відповідного акту.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_14 Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

За ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_14 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_14 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_14 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_14 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, ОСОБА_14 Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_14 Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

З огляду на положення ст. ст. 22, 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У випадку заподіяння шкоди органами державної влади, вина відшкодовується незалежно від їх вини.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Факт неправомірності дій працівника Національної поліції, що призвели до заподіяння збитків позивачу підтверджується матеріалами справи (постановою слідчого Микитюка П.О. від 18.08.2017 року про визнання речей речовими доказами та передачу їх на зберігання, ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області у справі №562/3015/17 від 22.08.2017р., висновком судово-біологічної експертизи).

Судом встановлено, що власником вилученого зерна пшениці в розмірі 62960 кг. є позивач, обовязок зберігати вилучене зерно пшениці на підставі вимог норм чинного законодавства України покладено на сторону кримінального провадження, яка зберігає таке майно, а саме на уповноважених службових осіб Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - старшого лейтенанта ОСОБА_11, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області Мички І. М.

Проте, на даний час майно зіпсоване (втрачене) і повернути його у відповідній кількості та належної якості власнику ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" неможливо. Документальні підтвердження, що свідчили б про належність виконання відповідачем вимог Інструкції про збереження речових доказів та Порядку збереження речових доказів відсутні.

Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з інформації ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" від 15.01.2018 за №211/30-Л вартість пшениці станом на 30.08.2017 року складає ціна, грн./т -4700,00 - 4950,00.

Майнова шкода розрахована позивачем наступним чином 4950 грн. (середньозважена ціна на ринку України, що вбачається з моніторингу цін продажу зерна пшениці по Україні за допомогою веб-ресурсу офіційного сайту "електронної зернової біржи України", з чого вбачається, що максимальною ціною продажу зерна пшениці становить в розмірі 5630,00 грн) X 62960 кг. : 1000 = 311 652, 00 грн.

За таких обставин, позивачем доведено, що розмір завданих йому збитків, вимогу про відшкодування яких заявлено в межах даної справи, становить 311 652,00 грн.

Стосовно причинно-наслідкового зв'язку суд зазначає, що за зверненням директора ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" до ГУНП в Рівненській області щодо можливих протиправних дій службових осіб Здолбунівського ВП ГУНП допущених при досудовому розслідуванні кримінального провадження №30000566, неналежного зберігання вилученого зерна та інших питань проведено службове розслідування.

Під час проведення службового розслідування за фактами викладеними у зверненнях директора ТОВ "ЮТ-АГРО ОСОБА_5" ОСОБА_15 було встановлено, що відомості, що стали підставами для його проведення частково знайшли своє підтвердження, а саме старшим слідчим СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 допущено дисциплінарний проступок, що виявився у порушенні вимог ст.ст. 2, 9, 28, 40, 91, 92 КПК України при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000566, зокрема у недотриманні розумних строків щодо всебічного повного і неупередженого установлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню, зволіканні у проведенні окремих процесуальних дій, необхідних для встановлення осіб, які вчинили цей злочин. Однак, ураховуючи, що згідно наказу ГУНП від 07.02.2018 року №113 його попереджено про неповну посадову відповідність та наказом ГУНП від 15.03.2018 року №44 о/с звільнено з посади старшого слідчого СВ Здолбунівського ВП ГУНП і переведено у підрозділ не повязаний з проведенням досудового розслідування, відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV.

Крім того, відповідач визнав факт псування зерна ТОВ "ЮТ-АГРО ОСОБА_5" підтвердженого експертним висновком, після чого 25.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.388 КК України, а саме відносно ОСОБА_6, який не забезпечив належних умов схоронності зерна, що призвело до його псування. Процесуальним керуючим Здолбунівської місцевої прокуратури, який безпосередньо здійснює контроль за дотриманням законності під час досудового розслідування, не було надано конкретних вказівок, щодо передачі, реалізації або інших дій щодо вилученого зерна пшениці.

Отже, збитки завдано позивачу вибуттям із його власності належного йому майна, у зв'язку з протиправною бездіяльністю відповідача, що свідчить про наявність причинно-наслідкового звязку між наведеними незаконними діяннями та завданими збитками.

Так, матеріали справи містять усі докази того, що своєю протиправною поведінкою, працівниками Національної поліції було завдано шкоди позивачу.

Оскільки розмір збитків, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями позивача та відповідача, а також наявність вини останнього підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_14 Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, розподіл судового збору між сторонами у даному випадку не відбувається.

Керуючись статтями 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (33028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (35720, Рівненська обл., Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, 10А, ) 311 652 (триста одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн 00 коп. майнової шкоди.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2018 року.

Суддя Церковна Н.Ф.