ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018м. ДніпроСправа № 904/3578/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м.Дніпро

про стягнення заборгованості 408 515,34 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" і просить суд стягнути 348 341,10 грн. - боргу, 4 678,59 грн. - пені, 11 650,23 - штрафу, 4 845,42 грн. - 3% річних та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання Відповідачем зобов'язань за Договором поставки №17031т від 07.04.2017р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, поштове відправлення №036 вручене 21.08.2018р. в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО" (далі-постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі-Відповідач, покупець) було укладено Договір поставки № 17031т (а.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, у відповідності з цим Договором постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного Договору.

Згідно з пунктом 1.5 Договору, ціна товару, що поставляється за Договором, вказана у специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що кількість та асортимент товару зазначається у Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору.

Замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у Специфікації (п.6.1 Договору).

Сторонами була підписана Специфікації до Договору (а.с.14), відповідно до якої загальна суму становить 2 480 639,04 грн.

25.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО" (далі-постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі-Відповідач, покупець) було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 17031т (а.с.15), відповідно до якої сторони дійшли згоди прийняти до виконання Специфікацію № 2 на суму 2 4802 639,04 грн., а специфікацію № 1 вважати такою, що втратила чинність.

26.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО" (далі-постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі-Відповідач, покупець) було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору поставки № 17031т (а.с.17), відповідно до якої сторони дійшли згоди, що ціна додаткової угоди складає 496 127,81 грн., дія Договору продовжена до 31.03.2018р. в частині поставок, а в частині оплати до повного її виконання.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017р. по 06.12.2017р., заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 860 431,70 грн. (а.с.69).

На виконання умов Договору, протягом січня 2017р. Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 427 939,40 грн., що підтверджується накладними на відпуск ПММ №7 від 11.01.2018р. на суму 199 872,00 грн. та № 15 від 16.01.2018р. на суму 228 067,40 грн. (а.с.63,66).

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що розрахунки за Договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в Договорі, в національній валюті України. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 900 030,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.70-74).

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 388 341,10 грн.

22.06.2018р. Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію № 22/06-1, в якій просить негайно, не пізніше ніж в місячний строк після отримання цієї претензії погасити заборгованість (а.с.75-76).

Відповідь на претензію Відповідач не надав, суму заборгованості у розмірі 388 341,10 грн. не оплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.1 Договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 388 341,10 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.10.3 Договору, у випадку порушення замовником строків розрахунків за Договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 3% від несплаченої суми.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 4 678,59 грн. за період з 06.04.2018р. по 07.08.2018р. та штраф у розмірі 11 650,23 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені та штрафу, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 4 678,59 грн. та штрафу у розмірі 11 650,23 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу 3% річних у розмірі 3 845,42 грн. за період з 06.04.2018р. по 07.08.2018р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 3 845,42 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимоги Позивача про стягнення з Відповідача витрат на юридичні послуги адвоката у розмірі 4 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з пунктом 4 статті 1 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2018р. між ТОВ «Українська паливна компанія «ДНІПРО» (далі-замовник) та Адвокатом Лукяновим Костянтином Едуардовичем (далі-виконавець, адвокат) був укладений договір про надання юридичних послуг адвоката № 20/06-18ю-дтрз (далі-Договір щодо надання юридичних послуг) (а.с.81-83), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, надати замовнику юридичні послуги адвоката щодо правового (юридичного) захисту прав та законних інтересів замовника в господарському суді Дніпропетровської області стосовно стягнення з ПрАТ «Дніпрпоетровський тепловозоремонтний завод» на користь замовника сум заборгованості за Договором поставки № 17031т від 07.04.2017р., а завом ник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 4.1 Договору щодо надання юридичних послуг, розмір оплати послуг (гонорар) адвоката за цим Договором становить 4 000,00 грн.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність унормовано, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розмір) гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано вищевказаний Договір щодо надання юридичних послуг, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2339 від 18.07.2011р. (а.с.85), розрахунок вартості юридичних послуг (а.с.84), рахунок № 101082018 від 01.08.2018р. на суму 4 000,00 грн. (а.с.86), Акт виконаних робіт № 101082018 від 01.08.2018р. на суму 4 000,00 грн., підписаний обома сторонами (а.с.88), копію платіжного доручення про сплату Позивачем за юридичні послуги у сумі 4 000,00 грн. (а.с.87).

Враховуючи викладене, вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача витрат на юридичні послуги адвоката у розмірі 4 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 549, 610-612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7; код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "ДНІПРО" (49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновского, буд. 2, башта А 7-7, оф. 8; код 40120181) заборгованість у розмірі 388 341,10 грн., пеню у розмірі 4 678,59 грн., 3% річних у розмірі 3 845,42 грн., штраф у розмірі 11 650,23 грн., судовий збір у розмірі 6 127,73 грн. та витрати на юридичні послуги адвоката у розмірі 4 000,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

25.09.2018

Повне рішення складено 25.09.2018