ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.2018 Справа № 905/1299/18

Господарський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; код ЄДРПОУ - 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок № 22, код ЄДРПОУ - 40150216)

до Державного підприємства «Мирноградвугілля» Виробничий підрозділ «Шахта Родинська» (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Соборна, будинок №1, код ЄДРПОУ - 33504980)

про стягнення 14 767,48 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: Овчаренко Л.М. (довіреність №5342 від 02.11.2017)

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Мирноградвугілля» Виробничий підрозділ «Шахта Родинська» про стягнення 14 767,48 гривень, з яких: 11 808,95 гривень заборгованості, 1 045,43 гривень пені, 896,50 штрафу, 803,49 гривень інфляційних втрат, 213,11 гривень 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №9-16 від 30.06.2016, зареєстрованого за №ДОН/П-160029/ПЧ-8 від 26.08.2016, в частині повної і своєчасної оплати наданих послуг, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість у заявленому розмірі, а також нараховані штраф, інфляційні та річні.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.08.2018.

Ухвалою суду від 06.08.2018 відкладено розгляд справи по суті на 27.08.2018.

Від позивача 10.08.2018 на адресу суду надійшли копії рахунків №50 від 17.04.2018, №10 від 01.02.2018, №61 від 20.04.2018, №62 від 20.04.2018, №63 від 20.04.2018.

Також, 27.08.2018 позивачем через канцелярію суду позивачем подано копії листів №03/734 від 22.03.2018, №03/944 від 20.04.2018 та претензія №03/313 від 06.02.2018

У судовому засіданні 27.08.2018 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання 27.08.2018 представник відповідача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву по справі не скористались, в інший спосіб своєї позиції не довели.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

30 червня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Покровська дистанція колії» (Красноармійська) (надалі іменується - Позивач) та Державним підприємством «Мирноградвугілля» (Красноармійськвугілля) Виробничим підрозділом «Шахта «Родинська» ( надалі іменується - Відповідач) було укладено Договір №9-16 зареєстрованого №ДОН/П- 160029/ПЧ-8 від 26.08.2016 (надалі іменується - Договір), згідно умов якого відповідно п. 1.1 «Дорога» дозволяє ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» підробітку залізничного полотна та здійснює посилений нагляд за станом колії та земляного полотна; виправної роботи у період підробітку та по її закінченню, розрядку батогів безстикової колії, ремонт колії та земляного полотна. «Підприємство» здійснює підробіток залізничного полотна «Дороги» у відповідності до виданого узгодження та сплачує «Дорозі» витрати, пов'язані з посиленим наглядом за станом підробатуємого залізничного полотна південної корінної лави пл.L7 на ділянці ст.Родинська - шт. «Родинська» 2 км ПКО - 2 км ПК6+20м, та з виправки колії машиною ВПР (або у ручну) з поповненням щебеню.

Пунктом 3.3. договору передбачено, Підприємство щомісяця сплачує передплату за посилене поточне утримання за станом підробатуємого залізничного полотна у сумі 2 221,93 гривень (у т.ч. 20% ПДВ), не пізніше, ніж за 10 банківських днів до початку кожного наступного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі виставленого Дорогою рахунку.

Згідно п.3.6 Договору, оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок протягом 10 банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

Згідно п.5.2. при порушенні умов Договору винна сторона виплачує іншій стороні пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діє в межах строку позовної давності та нараховується за кожен день порушення, виходячи з суми боргу. На винну сторону, крім того, покладаються обов'язки відшкодувати збитки, непокриті штрафними санкціями і грошові зобов'язання за Договором.

За односторонню необґрунтовану відмову від своїх зобов'язань винна сторона сплачує штраф у розмірі 20% від суми договору, що зазначена у п.3.3. цього договору (п.5.4. договору).

Термін дії договору відповідно п.8.1. встановлюється з моменту початку підробітки та діє до 31.12.2017 року.

Договір підписано з Протоколом погодження розбіжностей, які були врегульовані сторонами.

Додатковою угодою №5 від 01.08.2017 сторони внесли зміни до договору №ДОН/П- 160029/ПЧ-8 від 26.08.2016, зокрема, п.3.3. договору викладено в наступній редакції:

«Підприємство щомісяця сплачує передплату за посилене поточне утримання за станом підробатуємого залізничного полотна у сумі 4 482,48 гривень (у т.ч. 20% ПДВ), не пізніше, ніж за 10 банківських днів до початку кожного наступного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі виставленого Дорогою рахунку.»

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 ГК України.

Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою наведеної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Господарським судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу послуги з посиленого нагляду за станом колії та земляного полотна, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі за жовтень-грудень 2017 року, а відповідач порушив умови договору та не здійснив своєчасну оплату вартості наданих послуг, допустивши порушення строків розрахунків, що й зумовило звернення позивача до господарського суду з цим позовом.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг, позивач звернувся до господарського суду та просить стягнути з відповідача суму основного боргу за зобов'язаннями жовтня-грудня 2017 року у розмірі 11 808,95 гривень.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості, які останнім були залишені без відповіді.

Матеріали справи містять Акти приймання-передачі робіт від 30.10.2017 на суму 3 932,44 гривень, від 30.11.2017 на суму 3 934,74 гривень, від 29 грудня 2017 року на суму 3 915,07 гривень, а всього на загальну суму 11 782,25 гривень.

Відповідач факту виконання робіт у жовтні-грудні 2017 року не заперечив, доказів належної оплати не надав.

За таких обставин, вартість неоплачених послуг за актами приймання-передачі у жовтні-грудні 2017 року на загальну суму 11 782,25 гривень є боргом відповідача та підлягає стягненню.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За приписами статей 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобов'язання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 ЦК України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Не здійснивши оплату наданих послуг за актами приймання передачі відповідач фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору.

Наведене дає підстави для застосування відповідальності передбаченої пунктом 5.4. договору.

За односторонню необґрунтовану відмову від своїх зобов'язань винна сторона сплачує штраф у розмірі 20% від суми договору, що зазначена у п.3.3. цього договору (п.5.4.).

Так, розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача становить 896,50 гривень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню в загальному розмірі 1 045,43 гривень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

У пункті 7.2 Договору визначено, при порушенні умов Договору винна сторона виплачує іншій стороні пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діє в межах строку позовної давності та нараховується за кожен день порушення, виходячи з суми боргу. На винну сторону, крім того, покладаються обов'язки відшкодувати збитки, непокриті штрафними санкціями і грошові зобов'язання за Договором.

Зі змісту доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивачем нараховано пеню за несвоєчасне внесення попередньої оплати за рахунками №85 від 23.08.2017, №106 від 21.09.2017, по Акту від 29.09.2017, за рахунками №119 від 23.10.2017, №134 від 27.11.2017.

При цьому, позивачем не надано суду відповідних рахунків, доказів їх направлення відповідачу, а також будь-яких доказів їх оплати (платіжних доручень, банківських виписок тощо). Однак, з розрахунку позивача вбачається, що вказані рахунки були сплачені.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ГПК України (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже позивачем не доведено факту порушення його права з боку відповідача в частині несвоєчасного внесення попередньої оплати.

А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Так, з урахуванням положень п.3.6. договору (відкладального строку оплати у 10 робочих днів) строк оплати за актом приймання-передачі від 30.10.2017 - до 13.11.2017 включно, за актом приймання-передачі від 30.11.2017 - до 14.12.2017 включно, за актом приймання-передачі від 29.12.2017 - до 16.01.2018 включно.

Враховуючи невірність визначення позивачем дати виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання, розрахунок пені є арифметично невірним.

В результаті проведеного перерахунку судом суми пені станом на 20.04.2018, стягненню підлягає пеня в загальному розмірі 636,35 гривень.

Також, позивачем заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 213,11 гривень та інфляційні втрати в розмірі 803,49 гривень.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивачем нараховано, зокрема, інфляційні втрати за порушення зобов'язань за актом від 29.09.2017 та 3% за несвоєчасне внесення попередньої оплати за рахунками №85 від 23.08.2017, №106 від 21.09.2017, по Акту від 29.09.2017, за рахунками №119 від 23.10.2017, №134 від 27.11.2017.

З вищенаведених підстав позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Згідно з пунктом 6 Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої Наказом Державного комітету статистки України від 27 липня 2007 року № 265 індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

У пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дослідивши поданий розрахунок інфляційних втрат, господарським судом встановлено, що позивачем не враховано вище вказані положення тому не вірно визначено періоди нарахування.

Враховуючи невірність визначення позивачем дати виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання, розрахунок пені є арифметично невірним.

В результаті проведеного перерахунку судом суми інфляційних втрат та 3% річних станом на 20.04.2018, стягненню підлягає:

інфляційні втрати в загальному розмірі 397,31 гривень;

3% річних - 121,42 гривень.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 165, 237, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» до Державного підприємства «Мирноградвугілля» Виробничий підрозділ «Шахта Родинська» про стягнення 14 767,48 гривень, з яких: 11 808,95 гривень заборгованості, 1 045,43 гривень пені, 896,50 гривень штрафу, 803,49 гривень інфляційних втрат, 213,11 гривень 3% річних - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» Виробничий підрозділ «Шахта Родинська» (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Соборна, будинок №1, код ЄДРПОУ - 33504980) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; код ЄДРПОУ - 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок № 22; р/р 3852 в ТВБВ 10004/0149 філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», код банку 335106, Отримувач: структурний підрозділ «Служба колії»; код ЄДРПОУ - 40150216) 11 782,25 гривень заборгованості, 636,35 гривень пені, 896,50 гривень штрафу, 397,31 гривень інфляційних втрат, 121,42 гривень 3% річних 1 650,60 гривень судового збору.

В частині стягнення 26,7 гривень заборгованості, 409,08 гривень пені, 406,18 гривень інфляційних втрат, 91,69 гривень 3% річних - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 27.08.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.09.2018.

Позивач: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок № 1; код ЄДРПОУ - 03361075) в особі Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Шосейна, будинок №154; код ЄДРПОУ - 20316981)

Відповідач: комунальна лікувально-профілактична установа Селидівської центральної міської лікарні (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Московська, будинок №43; код ЄДРПОУ - 01991116)

Суддя С.М. Фурсова