РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2018Справа № 910/2060/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердані»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна теплоізоляція»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн»

про спростування інформації та заборону її розповсюдження

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Мідляр В.В. (представник за довіреністю)

від відповідача-1 - не з'явились

від відповідача-2 Лященко А.М. (представник за довіреністю)

В судовому засіданні 13.09.2018р. відповідно до положень ст. ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено сторін, що повний текст рішення буде складено 21.09.2018.

СУТЬ СПОРУ:

22 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердані» (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна теплоізоляція» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн», відповідно до якої просить судовому порядку:

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційна теплоізоляція» спростувати недостовірну інформацію про позивача, що міститься в листах №0510/21 від 05.01.2017р., №0510/9 від 17.10.2017р., №05/10-3 від 05.10.2017р., шляхом надсилання листів на електронні адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель-сервіс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортмастер-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр-К» та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інноваційна теплоізоляція» розповсюджувати недостовірну інформацію про позивача;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ревелін інформейшн» спростувати недостовірну інформацію про позивача, що міститься в листі №2510/10 від 25.10.2017р., шляхом надсилання листа на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер-трейд» та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ревелін інформейшн» розповсюджувати недостовірну інформацію про позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідна інформація, зазначена у вказаних листах, не відповідає дійсності та підлягає спростуванню.

Відповідач-1 явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 надав відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів доведення інформації до відома хоча б однієї особи. Крім того, відповідач-2 стверджує, що відомості, викладені в листах №0510/21 від 05.01.2017р., №0510/9 від 17.10.2017р., №05/10-3 від 05.10.2017р., №2510/10 від 25.10.2017р. не є недостовірною інформацією.

Ухвалою суду від 26.02.2018р. позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.03.2018р. було відкрито провадження в даній справі.

В судовому засіданні 03.04.2018р. було оголошено перерву.

В судовому засіданні 03.05.2018р. було постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача про витребування доказів та про відкладення підготовчого засідання до 29.05.2018р.

В судовому засіданні 29.05.2018р. було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 12.06.2018р.

В судовому засіданні 12.06.2018р. було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 10.07.2018р.

В судових засіданнях 10.07.2018р., 24.07.2018р., було оголошено перерви.

В судовому засіданні 09.08.2018р. було постановлено ухвали про відкладення розгляду справи та про відмову в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки позивачем не було наведено суду поважних причин заявлення такого клопотання під час підготовчого провадження.

В судовому засіданні 13.09.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, повідомлено сторін, що повний текст рішення буде складено та підписано 21.09.2018р.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Приписами статті 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Позивачем до позовної заяви додано копії листів №0510/21 від 05.01.2017р., №0510/9 від 17.10.2017р., №05/10-3 від 05.10.2017р. відправником яких зазначено відповідача-1, а отримувачами Товариство з обмеженою відповідальністю «Готель-сервіс Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортмастер-Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр-К» та листа №2510/10 від 25.10.2017р., відправником якого зазначено відповідача-2, а отримувачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер-трейд».

У вказаних листах міститься, зокрема, наступна інформація:

«ТОВ «Готель-сервіс Україна», ТОВ «Спортмастер-Україна», ТОВ «Епіцентр-К» та ТОВ «Клевер-трейд» здійснюють фінансово-господарську діяльність щодо придбання продкції, виробником та постачальником якої є ТОВ «Вердані». Договори, в межах яких вами здійснюється розрахунки за поставлену продукцію, від імені директора ТОВ «Вердані» підписані ОСОБА_3.

Трудовий контракт з ОСОБА_3, як з директором ТОВ «Вердані», його засновником - ТОВ «Інноваційна теплоізоляція» ніколи не укладався.

Тобто, ОСОБА_3 до цього часу не набув статусу директора ТОВ «Вердані», отже підписані ним договори, укладені поза межами повноважень, визначених діючим законодавством та статутом ТОВ «Вердані».

Доводимо до вашого відома, що ТОВ «Інноваційна теплоізоляція» жодних погоджень на підписання ОСОБА_3 договорів від імені ТОВ «Вердані» не надавало та не схвалювало.

Таким чином, договори, у тому числі на суму, що перевищує 150000,00 грн., підписані ОСОБА_3 від імені директора ТОВ «Вердані», укладені в порушення вимог діючого законодавства та статуту ТОВ «Вердані».

Виходячи з того, що ТОВ «Інноваційна теплоізоляція», як засновник ТОВ «Вердані» не схвалювало та не планує схвалювати правочини, укладені від імені ТОВ «Вердані», є всі правові підстави для визнання їх недійсними.

Враховуючи те, що діями ОСОБА_3, пов'язаними з незаконною діяльністю на посаді директора, завдано шкоди май новим інтересам ТОВ «Вердані» та його засновникам, зокрема - ТОВ «Інноваційна теплоізоляція», з метою уникнення ініціювання судових проваджень щодо недійсності правочинів, в яких ви є стороною, і подальшого стягнення з вас цієї шкоди в розмірі вже безпідставно сплачених сум або повернення вами безпідставно придбаної продукції, вимагаємо негайно припинити здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Вердані» за участю ОСОБА_3 у якості директора.»

Приписами частини 1 статті 201 Цивільного кодексу України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частин 4, 7 статті 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказується, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідач-2 відповідно до відзиву вказав на недоведеність позивачем факту поширення інформації відповідачами шляхом надсилання листів на адреси контрагентів позивача.

Під час розгляду справи по суті суд поставив запитання представнику позивача щодо можливості надання доказів на підтвердження такого поширення чи надання суду оригіналу листа відповідача-1 №05/10-3 від 05.10.2017р. з відтиском штампу «ВХІДНА ДОКУМЕНТАЦІЯ ТОВ «Епіцентр К».

Представник позивача повідомив суд про відсутність у нього таких доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе визнати обставину не вчинення відповідачами дій щодо поширення ними інформації про позивача шляхом надіслання листів №0510/21 від 05.01.2017р., №0510/9 від 17.10.2017р., №05/10-3 від 05.10.2017р. на електронні адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель-сервіс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортмастер-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр-К» та листа №2510/10 від 25.10.2017р. на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер-трейд».

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено вище судом, недоведеним є позивачем факт розповсюдження відповідачами інформації, що порушує особисті немайнові права позивача.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє позивачу у вимозі про стягнення з відповідача судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.09.2018р.

Суддя О.В. Котков