ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.09.2018 р.                                 Справа № 39/208

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., суддів Чорненької І.К., Сковородіної О.М при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного акціонерного товариства “Луганська вугільна компанія” на дії Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у справі 39/208

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Луганська вугільна компанія” м. Луганськ

до відповідача 1: Державного підприємства „Дзержинськвугілля” м. Дзержинськ Донецької області

до відповідача 2: Державного підприємства ”Красноармійськвугілля” м. Красноармійськ Донецької області

до відповідача 3: Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк

про: стягнення заборгованості в сумі 329 756,40 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача 3: не з’явився

від ВДВС: не з’явився

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.12.2007р. у справі №39/208 позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Луганська вугільна компанія” м. Луганськ до Державного підприємства „Дзержинськвугілля” м. Дзержинськ Донецької області до Державного підприємства ”Красноармійськвугілля” м. Красноармійськ Донецької області до Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 329 756,40 грн. задоволені.

Вирішено стягнути з Державного підприємства ”Красноармійськвугілля” м. Красноармійськ на користь Закритого акціонерного товариства „Луганська вугільна компанія” м. Луганськ заборгованість в сумі 104 948 грн. 40 коп., витрати за державним митом в сумі 6 702 грн. 13 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 35 грн. 03 коп. та стягнути з Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства „Луганська вугільна компанія” м. Луганськ заборгованість в сумі 224 808 грн. 00 коп., витрати за державним митом в сумі 6 702 грн. 13 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 35 грн. 03 коп.

На виконання рішення видано відповідні накази.

10 вересня 2018 року до господарського суду Донецької області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства “Луганська вугільна компанія” на дії Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення виконавчого документа стягувачу та визнання недійсною постанову від 23.02.2017р. про повернення виконавчого документа.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на протиправність дій державного виконавця Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що полягає у незаконному поверненню виконавчого документу стягувачу у зв’язку з неможливістю проведення виконавчих дій внаслідок перебування виконавчого провадження на території проведення антитерористичної операції.

Крім того, Скаржник просив суд поновити строк для подання скарги №111 від 05.09.2018р. на визнання незаконними дій Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.2018р.поновлено строк на подання скарги та призначено розгляд скарги на 20.09.2018р.

Представники сторін та органу ДВС у судове засідання 20.09.2018р. не з’явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

За приписами ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання рішення господарського суду Донецької від 24.12.2007р. у справі №39/208 видано наказ від 04.01.2008р. про стягнення з Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства „Луганська вугільна компанія” м. Луганськ заборгованості в сумі 224 808 грн. 00 коп., витрати за державним митом в сумі 6 702 грн. 13 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 35 грн. 03 коп.

04 лютого 2008 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №6104017 з виконання наказу № 39/208, виданого 04.01.2008р. Господарським судом Донецької області (а.с. 87).

Листом керівника №10824 від 03.04.2017 року Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомило скаржника, що згідно постанови «Про утворення виконавчої групи при органах ДВС управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» на Слов’янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області покладено виконання функцій Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку та зазначив, що у Слов’янського МВДВС не має доступу до матеріалів виконавчих проваджень ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку у зв’язку з проведення активної фази антитерористичної операції у м. Донецьку.

21 лютого 2018 року листом №2-20-78 на лист №16 від 07.02.2018р. Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецької області повідомило скаржника, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу №39/208 від 04.01.2008р., виданого Господарським судом Донецької області, залишились на території м. Донецька та передати виконавче провадження до інших органів ДВС неможливо, крім того зазначено, що за період з 23.02.2017р. по 05.03.2017р. державним виконавцем відповідного відділу, прийнято рішення про внесення інформації до Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) щодо повернення зазначеного виконавчого документу стягувачу у зв’язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження у паперовому вигляді.

01.03.2018р. скаржник звернувся до Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Листом б/н б/д «Щодо результатів розгляду звернення» Міністерство юстиції України зазначено, що Відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку дані щодо завершення виконавчого провадження №6104017 внесено до Автоматизованої системи виконавчих проваджень з 23.02.2017р. по 05.03.2017р., надати більш детальну інформацію щодо направлення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу не виявляється можливим, так як матеріали виконавчого провадження, матеріально-технічна база, інше майно відділу знаходиться на території проведення АТО.

29.05.2018р. скаржник звернувся до Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою №64 з вимогою надіслати копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №6104017 на його адресу.

Листом б/н б/д Слов’янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив скаржника, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадження №6104017 складена 23.02.2017р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, суд дійшов до висновку про задоволення заяви скаргу Приватного акціонерного товариства “Луганська вугільна компанія”, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 23.02.2017р. - час винесення постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

За приписами ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як встановлено судом, згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 23.02.2017р. державним виконавцем Ворошиловського РВДВС міста Донецька ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №6104017 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

В обґрунтування винесення зазначеної постанови, державним виконавцем вказано, що: «07.11.2014 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території на даний час не проводяться. Оскільки матеріали виконавчого провадження перебувають на території, на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, а Ворошиловський районний відділ ДВС міста Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну українській владі, подальше проведення виконавчих дій за даним виконавчим документом неможливо», - тоді як п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу у випадку, коли законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника або проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Належних доказів наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у розумінні ст. у розумінні ч.1 ст. 76 ГПК України, державним виконавцем до матеріалів справи не надано.

Крім того, Закони України «Про боротьбу з тероризмом» і «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не містять заборони щодо проведення виконавчих дій з метою примусового виконання рішень суду стосовно, зокрема, Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».

Отже, у державного виконавця Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №6104017, з огляду на що, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги Приватного акціонерного товариства “Луганська вугільна компанія”, у зв’язку з чим постанова про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №6104017 від 23.02.2017р. підлягає визнанню недійсною.

За приписами ч.1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.234, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства “Луганська вугільна компанія” на дії Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у справі 39/208 – задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного Слов’янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №6104017 від 23.02.2017р.

Ухвала підписана 20.09.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Чернова

Суддя І.К. Чорненька

Суддя О.М. Сковородіна