ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 Справа №914/1155/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» (89600, м. Мукачево, вул.Пушкіна, буд.24, корп. А; ідент.код 34197267)

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСНАФТОПРОДУКТ» (81555, Львівська область, Городоцький район, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, буд.6; ідент.код 22346354)

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 40833,61грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 Ордер КС №124807 від 01.02.2018;

Відповідача: ОСОБА_2 директор.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСНАФТОПРОДУКТ» грошових коштів у загальній сумі 40833,61грн., а саме:

-боргу у сумі 28726,50грн., що виник у звязку з неналежним виконанням Відповідачем грошових зобовязань з оплати вартості продукції, поставленої Позивачем згідно з умовами Договору №DP 10-15/44 від 23.10.2015;

-трьох процентів річних (від прострочених платежів) у сумі 2420,80грн. та інфляційних втрат у сумі 9686,31грн., нарахованих згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України.

Крім цього, Позивачем, на вимогу суду, надано Пояснення стосовно обставин щодо поставки продукції.

Відповідачем подано доказ сплати Позивачу спірної суми боргу у ході судового процесу.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

У ході дослідження обставин спору та поданих доказів, - суд встановив:

23.10.2015 Сторонами укладено Договір №DР 10-15/44, згідно з умовами якого (п.1) Позивач здійснив поставку Відповідачу обумовленої продукції загальною вартістю 139965,00грн.

Факт поставки підтверджують двосторонні Видаткові накладні №3001176 від 27.10.2015 та №3001340 від 11.12.2015.

Згідно з умовами п.3.1 Договору, Відповідач зобовязався здійснювати оплату вартості продукції упродовж одного операційного дня з моменту отримання рахунків.

Рахунки на оплату поставленої продукції Позивачем - не надано, що унеможливлює встановлення судом (на підставі доказів) терміну, з якого розпочинається відлік строку оплати.

За ствердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, Рахунки на оплату вручались Покупцю із Видатковими накладними.

Станом на час заявлення позову грошові зобовязання (з оплати вартості поставленої продукції) Відповідачем було виконано лише частково і сума боргу складала 28726,50грн.

У ході судового процесу Відповідачем повністю сплачено зазначену суму богу, що, згідно з нормою п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі стосовно відповідної частини позовних вимог, - у звязку з відсутністю предмету спору.

Факт прострочення Відповідачем виконання грошових зобовязань зумовив нарахування Позивачем, згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України, трьох процентів річних (від прострочених платежів) у сумі 2420,80грн. та інфляційних втрат у сумі 9686,31грн.

Проте, при розрахунку трьох процентів річних Позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення (не враховано, що вихідні дні не є операційними), що зумовило надмірне нарахування процентів річних у сумі 5,40грн.

Тому, наявні підстави для часткової відмови у задоволенні позову: стосовно стягнення процентів річних у сумі 5,40грн.

Враховуючи факт прострочення Відповідачем виконання грошових зобовязань, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з Відповідача (згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України):

-трьох процентів річних (від прострочених платежів) у сумі 2415,40грн.;

-інфляційних втрат у сумі 9686,31грн.

Закриття провадження у справі у частині позовних вимог і відмова у задоволенні частини позовних вимог, згідно з нормами статей 123 (ч.2), 129 (п.2 ч.1) ГПК України та ст.7 (п.5 ч.1) Закону України «Про судовий збір», зумовлює наявність підстав для:

-повернення, за відповідним клопотанням, частини судового збору у сумі 1239,60грн.;

-покладення на Позивача судового збору у сумі 0,23грн.;

-покладення на Відповідача судового збору у сумі 522,17грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами: статей 509, 526, 530, 610, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України; статей 73-80, 86, 91, 123, 129, 231 (п.2 ч.1), 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1.Закрити провадження у справі № 914/1155/18, у частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 28726,50 грн.

2.Позов стосовно решти позовних вимог задовольнити частково.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСНАФТОПРОДУКТ» (81555, Львівська область, Городоцький район, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, буд.6; ідент.код 22346354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» (89600, м. Мукачево, вул.Пушкіна, буд.24, корп. А; ідент.код 34197267) інфляційні втрати у сумі 9686,31грн., три проценти річних (від прострочених платежів) у сумі 2415,40грн., а також витрати на судовий збір у сумі 1761,77грн.

4. Відмовити у задоволенні позову у частині стягнення трьох процентів річних у сумі 5,40грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Львівського апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження і відсутності факту скасування після ухвалення Львівським апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 17.09.2018.

Суддя Стороженко О.Ф.