УХВАЛА

м. Київ

18.09.2018Справа № 910/12247/18

Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву акціонерного товариства "Завод "Дагдизель"

до публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського"

про стягнення 382 888,00 дол.США

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" (Республіка Дагестан) до публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровского" про стягнення 382 888,00 дол.США.

Розглянувши позовну заяву акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" (Республіка Дагестан) №253-03-156 від 04.09.2018 року, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Довіреності або інші документи, що підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 10 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Позовна заява №253-03-156 від 04.09.2018 року підписана начальником юридичного відділу ОСОБА_3 на підставі довіреності №253-06-17 від 22.08.2017.

На підтвердження повноважень позивачем подано копію довіреності №253-06-167 від 22.08.2018 на ім'я заступника начальника юридичного відділу акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" ОСОБА_3, яка видана генеральним директором ОСОБА_2.

Натомість, докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 є директором акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" - фактично до позовної заяви не додані, а отже суду не доведено, що зазначена особа є директором позивача та наділена достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів акціонерного товариства "Завод "Дагдизель".

При цьому, акціонерне товариство "Завод "Дагдизель" є нерезидентом, оскільки створене та зареєстроване в Російській Ферерації, Республіці Дагестан, тому суд позбавлений можливості самостійно перевірити посадове становище ОСОБА_2 , шляхом здійснення відповідного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, відповідно до абз 2 ч. 1 статті 170 ГПК України іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб'єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Також, зі змісту наведеної вище довіреності вбачається, що акціонерне товариство "Завод "Дагдизель" надало ОСОБА_3 право на представництво інтересів акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" в усіх компетентних організаціях та установах, в усіх судових інстанціях при розгляді справ в тому числі з правом підпису та подання позовних заяв, що розглядаються в Російській Федерації.

Тому, суду не доведено, що подану позовну заяву підписано уповноваженою на те особою, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява №253-03-156 від 04.09.2018 року не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Крім того, господарським судом міста Києва складено акт від 13.09.2018 року в якому зазначено, що у позовній заяві, яка надійшла від акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" не виявилось платіжного доручення №792 від 09.07.2013 року, зазначеного в додатку № 3 до позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" (Республіка Дагестан) і додані до неї документи повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Мудрий