РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 м. Київ Справа № 910/11078/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АТМ ЮНІОН";

про: стягнення 267.349,84 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АТМ ЮНІОН" (далі - відповідач) про стягнення 267.349,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 08.09.2016 № 219/ОД/КВ/16, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 267.349,84 грн., з яких: 222.791,53 грн. - основна заборгованість та 44.558,31 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11078/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 08.09.2016 № 219/ОД/КВ/16 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується продати та передати у власність відповідача металопрокат (далі - товар), а відповідач зобов'язується оплатити та прийняти товар від позивача згідно умов Договору. За домовленістю сторін, вантажовідправником товару можуть бути треті особи. Найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість товару та його ціна передбачаються в специфікаціях та/або у видаткових накладних (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору, зокрема, визначено, що умови оплати продукції - 100 % попередня оплата вартості кожної партії товару. За домовленістю сторін можуть бути встановлені інші умови оплати товару, що сторони зазначають в специфікаціях або інших додатках, які укладаються сторонами.

Положеннями п. 4.5 Договору передбачено, що підписання особою, уповноваженою відповідачем на прийняття матеріальних цінностей, видаткової накладної, свідчить про згоду відповідача з характеристиками товару, вказаними позивачем у цій видатковій накладній. Сторони домовились, що підписуючи документи про отримання товару (зокрема) видаткову накладну), вони підтверджують факт отримання відповідачем відповідного рахунки-фактури на оплату цього товару.

Умовами п. 4.8 Договору сторонами визначено, що у випадку наявності заборгованості за товар, отриманий відповідачем раніше (на підставі іншого документа, ніж вказаного у платіжному дорученні відповідача), позивач має право отриману від відповідача оплату зарахувати спочатку в рахунок погашення заборгованості, а залишок в оплату за відповідним документом, вказаним у платіжному дорученні.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку невиконання зобов'язань з оплати товару, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої суми.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 304.646,53 грн., а саме:

- специфікація від 14.06.2018 № СФ1-06502 на суму 271.985,93 грн. із умовами оплати - 100 % протягом 15 банківських днів з моменту відвантаження (видаткові накладні від 15.06.2018 № РН1-003249 на суму 39.013,80 грн., від 15.06.2018 № РН1-003258 на суму 232.972,13 грн.;

- специфікація від 20.06.2018 № СФ1-06741 на суму 18.302,10 грн. із умовами оплати - 100 % вартості кожної партії товару протягом 21 банківського дня з дати поставки відповідної партії (видаткова накладна від 20.06.2018 № РН1-003366 на суму 18.302,10 грн.);

- специфікація від 20.06.2018 № СФ1-06727 на суму 5.226,00 грн. із умовами оплати - 100 % вартості кожної партії товару протягом 21 банківського дня з дати поставки відповідної партії (видаткова накладна від 20.06.2018 № РН1-003367 на суму 5.226,00 грн.);

- специфікація від 20.06.2018 № СФ1-06726 на суму 9.132,50 грн. із умовами оплати - 100 % вартості кожної партії товару протягом 21 банківського дня з дати поставки відповідної партії (видаткова накладна від 20.06.2018 № РН1-003368 на суму 9.132,50 грн.).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов'язання з оплати товару за Договором, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача сплатив частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 222.791,53 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді штрафу в сумі 44.558,31 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 222.791,53 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 222.791,53 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 44.558,31 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АТМ ЮНІОН" (03083, м.Київ, ПРОВУЛОК МОТОРНИЙ, будинок 5-7, квартира 176, ідентифікаційний код 35508437) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ВАЛЕРІЯ ЛОБАНОВСЬКОГО, будинок 6-А, ідентифікаційний код 32040840) основну заборгованість в сумі 222.791 (двісті двадцять дві тисячі сімсот дев'яносто одна) грн. 53 коп.; штраф в сумі 44.558 (сорок чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 31 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 4.010 (чотири тисячі десять) грн. 25 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац