КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. Справа№ 910/11792/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2018р. (повний текст складено 26.06.2018р.)

у справі №910/11792/17 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що направлені позивачем за допомогою системи SWIFT платіжні доручення на списання/перерахування коштів з кореспондентських рахунків на його рахунки в інших банках у розмірі 3 909 642 460,29 грн. відповідач не виконав, чим порушив зобов'язання за договорами кореспондентських рахунків №151210-Л1 та №151210-Л2 від 15.12.2010р., у зв'язку з чим, в рахунок погашення заборгованості позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки від 29.12.2014р., який укладено в забезпечення виконання вказаних договорів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2018р. у справі №910/11792/17 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

За твердженням апелянта, місцевим господарським судом не було враховано, що відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду. На думку позивача, суд при розгляді даної справи повинен був самостійно надати правову оцінку фактам, пов'язаним з дійсністю чи недійсністю іпотечного договору від 29.12.2014р. Проте такої правової оцінки судом здійснено не було, а отже прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018р. відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 06.09.2018р.

17.08.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

22.08.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 15.12.2010р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (банк) та Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", яке в подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (кореспондент), укладено договір №151210-Л1 про відкриття та ведення кореспондентського рахунку (договір-1), відповідно до умов якого для проведення розрахунків Банк відкриває кореспонденту мультивалютний кореспондентський рахунок типу "Лоро" №3 у валютах згідно заяви кореспондента та виконує за дорученням і за кошти кореспондента розрахунки на підставі цього договору, і здійснює його обслуговування.

Цією ж датою між сторонами було укладено договір №151210-Л2 (договір-2) про відкриття та ведення кореспондентського рахунку, відповідно до умов якого для проведення розрахунків банк відкриває кореспонденту кореспондентський рахунок типу "Лоро" в українських гривнях (980) та виконує за дорученням і за кошти кореспондента розрахунки на підставі цього договору, і здійснює його обслуговування.

У відповідності до пункту 4.6.2 договорів кореспондентських рахунків банк зобов'язаний здійснювати списання коштів з кореспондентських рахунків тільки за умови одержання від кореспондента належним чином оформленого платіжного доручення на їх списання, відповідно до норм цих договорів.

Пунктом 3.2 договорів передбачено, що списання коштів з кореспондентських рахунків здійснюється банком на підставі ключових платіжних доручень кореспондента, переданих узгодженими договорами каналами зв'язку.

Згідно з пунктом 2.3 договорів передача платіжних доручень, виписок, а також інших документів по договорам здійснюється за допомогою системи SWIFT (основний канал зв'язку) або пошти НБУ (резервний канал зв'язку).

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2015р. кореспондентом направлено за допомогою системи SWIFT на адресу ПАТ "Дельта Банк" платіжні доручення на списання/перерахування коштів з кореспондентських рахунків на його рахунки і рахунки в інших банках, а саме:

- BRS-DELK- 4338794 від 17.02.2015р. об 11:04:44 (тикет №129 від 17.02.2015р.) на суму 12 000 000,00 Євро;

- BRS-DELK- 4337895 від 17.02.2015р. об 11:04:44 (тикет №138 від 17.02.2015р.) на суму 107 814 956,00 доларів США;

- 46-00236 від 17.02.2015р. об 11:04:44 (розпорядження №130 від 17.02.2015р.) на суму 655 000 000,00 грн.

За умовами пункту 3.3 договорів сторони передбачили, що платіжні доручення кореспондента виконуються датою валютування поточним робочим днем у разі наявності всіх необхідних реквізитів за умовами їх надходження в банк (за київським часом) до 17:30. Платіжні доручення, отримані після вищезазначеного часу, виконуються банком не пізніше наступного робочого дня за днем отримання доручення.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними договорами між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) 29.12.2014р. укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі №1871 (далі - іпотечний договір).

Пунктом 1.1 іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Предметами іпотеки є 11 (одинадцять) земельних ділянок, загальна вартість яких згідно з пунктом 1.3 іпотечного договору становить 117 689 026,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач (кореспондент) зазначав, що внаслідок невиконання ПАТ "Дельта Банк" платіжних доручень від 17.02.2015р. у строки, передбачені договорами кореспондентських рахунків, виникла заборгованість, в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2014р., а саме на 11 земельних ділянок, шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015р. "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015р. "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" по 02.10.2015р. включно, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. по 02.10.2015р. включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015р. "Про початок ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-51 вказаного закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Частина 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

22.10.2015р. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в порядку передбаченому статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", звернулось до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" з вимогою №55/2-06/1447-11020 про визнання його кредитором на суму 3 909 642 460,29 грн.

Відповідно до витягу з переліку (реєстру) вимог кредиторів АТ "Дельта Банк", затвердженого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.01.2016р., вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" акцептовані на загальну суму 3 279 666 104,29 грн. та включені до сьомої черги погашення.

У спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником. Здійснюючи виведення неплатоспроможного банку з ринку Фонд виконує функції концентрації майна для його подальшої реалізації та задоволення вимог кредиторів банку.

Таким чином, задоволення вимог позивача за рахунок майна ПАТ "Дельта Банк", який знаходиться у процедурі ліквідації, призведе до порушення визначеного статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" порядку черговості задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку, тож позов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2018р. у справі №910/11792/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2018р. у справі №910/11792/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11792/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 18.09.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова