РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2018Справа № 910/8571/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/8571/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аромат" (61004, м. Харків, вул. Катерининська, 46; 62461, Харківська обл., м. Південне, вул. Жовтнева, 101/2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРБІТА СЕРВІС" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 1, кв. 215)

про стягнення 25 628,68 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аромат" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРБІТА СЕРВІС" про стягнення 25 628, 68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором № 57 від 14.04.2014, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 25 628, 68 грн, з яких: 23 211, 97 грн сума основного боргу та 2 416, 71 грн сума процентів за користування чужими коштами. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аромат" залишено без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання заяви з попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат по справі, які позивач поніс та з яких сум складаються вказані витрати.

16.07.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2018, якою останній усунув недоліки, встановлені даною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/8571/18 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін; запропоновано сторонам надати докази по справі та повідомлено, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 17.08.2018.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.07.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 1, кв. 215.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду від 17.07.2018 була вручена представнику відповідача 31.07.2018.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 14.04.2014 між позивачем, як постачальником та відповідачем, як покупцем було укладено договір № 57 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується передавати партіями відповідно до заявок покупця у власність покупця косметичну та парфумерну продукцію (надалі - товар), асортимент якої вказаний в специфікації, а покупець приймати та оплачувати товар. Заявки та специфікація можуть бути направлені електронною поштою.

Відповідно до п. 1.3. договору на кожну партію товару на підставі специфікації та заявкам покупця складається окрема накладна, яка є невід'ємною частиною договору. В накладній обов'язково в обов'язковому порядку відображаються: кількість та асортимент партії товару, ціна за одиницю товару та загальна сума партії товару, що поставляється. Загальна кількість та ціна товару, поставленого відповідно до договору, визначається сумарно на підставі накладних.

Повернення бракованої продукції (деформованої упаковки) здійснюється від покупця постачальнику на підставі накладної на повернення та приймається постачальником на 100 % основі, також повернення продукції від покупця на склад постачальника, який не конкурентний та користується малим попитом покупця. Повернення можливе за згодою сторін при наявності супровідного листва від торгових мереж (клієнтів покупців) (п. 1.4. договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 14.04.2014 до договору).

Згідно з п. 2.2. договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 14.04.2014 до договору) кінцевий розрахунок за поставлену партію товару настає через 80 календарних днів, з моменту поставки продукції на склад покупця.

За умовами п. 3.2. договору при прийомі товару покупець зобов'язаний здійснити його перевірку по кількості та асортименту. Товар вважається прийнятим покупцем по асортименту та кількості, вказаним в накладній, якщо протягом 3 календарних днів з моменту отримання товару покупець не направить постачальнику претензій у вигляді письмової рекламації. У випадку нез'явлення рекламацій у вказаний строк покупець зобов'язаний оплатити товар, відповідно до умов договору, в асортименті, кількості в накладній.

В п. 5.2. договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 14.04.2014 до договору) сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати за продукцію з боку покупця. Нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з п. 6.1. договору договір вступає в силу з 01.04.2014 та діє до 31.12.2016. а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

На виконання умов договору позивачем відповідачу періодично поставлявся товар обумовлений договором, зокрема було поставлено відповідачу товар за видатковими накладними № Аро-003657 від 01.07.2015 на суму 46 414, 21 грн та № Аро-004262 грн від 29.07.2015 на суму 55 751, 93 грн. Поставлений товар був прийнятий відповідачем без претензій та зауважень, про що свідчать його підпис та печатка на відповідних накладних. Доказів іншого матеріали справи не містять.

За угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2015, 30.11.2015, 30.12.2015, 31.03.2016, 31.03.2016, 31.10.2016, 31.10.2016 та від 30.11.2016 було проведене зарахування зустрічних вимог між сторонами за договором та договором № 11/-м про надання маркетингових послуг від 01.01.2015 на суми 288, 54 грн, 81, 42 грн, 174, 96 грн, 5 449, 53 грн, 557, 52 грн, 297, 00 грн, 154, 09 грн та 394, 00 грн відповідно. Всього на суму 7 397, 06 грн.

За накладними на повернення № 17 від 28.03.2016 на суму 84 518, 42 грн, № 176 від 24.112016 на суму 1 846, 28 грн, № 177 від 24.11.2016 на суму 926, 95 грн, № 178 від 24.11.2016 на суму 274, 75 грн, №179 від 24.11.2016 на суму 322, 06 грн, № 180 від 24.11.2016 на суму 64, 68 грн, № 181 від 24.11.2016 на суму 622, 44 грн, № 182 від 24.11.2016 на суму 675, 65 грн, № 184 від 24.11.2016 на суму 2 448, 10 грн, № 185 від 24.11.2016 на суму 6 746, 81 грн, № 186 від 24.11.2016 на суму 221, 57 грн, № 189 від 09.12.2016 на суму 324, 51 грн, № 190 від 09.12.2016 на суму 89, 69 грн, № 192 від 09.12.2016 на суму 42, 23 грн.

Відповідачем було сплачено за договором 13.05.2017 - 5 000, 00 грн, 18.05.2017 - 2 000, 00 грн, 09.06.2017 - 2 500, 00 грн, 25.07.2017 - 1 000, 00 грн, 09.08.2017 - 1 000, 00 грн, 11.08.2017 - 1 000, 00 грн, 16.08.2017 - 1 000, 00 грн, 22.08.2017 - 1 000, 00 грн, 11.09.2017 - 2 500, 00 грн, 19.10.2017 - 5 000, 00 грн, 16.11.2017 - 2 000, 00 грн, 30.11.2017 - 500, 00 грн, 07.12.2017 - 500, 00 грн, 21.12.2017 - 1 000, 00 грн, 11.01.2018 - 1 000, 00 грн, та 31.01.2018 - 500, 00 грн. Загалом - 27 500, 00 грн.

Як зазначає позивач, в оплату товару поставленого по видатковій накладній № Аро - 003657 від 01.07.2015 було враховано: 10, 86 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.07.2015, 81, 42 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2017, 174, 96 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.12.2015, 5 449, 53 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2016, 557, 52 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2016, 297, 00 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.10.2016, 154, 09 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.10.2016, 394, 00 грн згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2015. Загалом на суму 7 119, 38 грн. За вказаною накладною був повернутий товар на суму 7 303, 08 грн по накладній на повернення № 17 від 28.03.2016, 2 448, 10 грн по накладній на повернення № 184 від 24.11.2016, 48, 19 грн по накладній на повернення № 190 від 09.12.2016. Також здійснені відповідачем оплати зараховані в оплату зазначеної накладної, а саме: 4 806, 56 грн з оплати проведеної 15.05.2017, 2 000, 00 грн з оплати проведеної 19.05.2017, 2 500, 00 грн з оплати проведеної 12.06.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 26.07.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 09.08.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 14.08.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 17.08.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 23.08.2017, 2 500, 00 грн з оплати проведеної 12.09.2017, 5 000, 00 грн з оплати проведеної 19.10.2017, 2 000, 00 грн з оплати проведеної 17.11.2017, 500, 00 грн з оплати проведеної 01.12.2017, 500, 00 грн з оплати проведеної 08.12.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 22.12.2017, 1 000, 00 грн з оплати проведеної 12.01.2018, 500, 00 грн з оплати проведеної 01.02.2018.

Загалом по видатковій накладній № Аро - 003657 від 01.07.2015 на суму 46 414, 21 грн було здійснено погашення заборгованості на загальну суму 44 418, 75 грн, несплачений залишок за вказаною накладною, за розрахунком позивача становить станом на 22.06.2018 суму у розмірі 2 188, 90 грн.

В оплату товару поставленого по видатковій накладній № Аро - 004265 від 29.07.2015 на суму 55 751, 93 грн було враховано: повернення товару на суму 22 916, 81 грн по накладній на повернення № 17 від 28.03.2016, 1 590, 39 грн по накладній на повернення № 176 від 24.11.2016, 926, 95 грн по накладній на повернення № 177 від 24.11.2016, 274, 75 грн по накладній на повернення № 178 від 24.11.2016, 322, 06 грн по накладній на повернення № 179 від 24.11.2016, 64, 68 грн по накладній на повернення № 180 від 24.11.2016, 622, 44 грн по накладній на повернення № 181 від 24.11.2016, 675, 65 грн по накладній на повернення № 182 від 24.11.2016, 6 746, 81 грн по накладній на повернення № 185 від 24.11.2016, 221, 57 грн по накладній на повернення № 186 від 24.11.2016, 324, 52 грн по накладній на повернення № 189 від 09.12.2016, 42, 23 грн по накладній на повернення № 192 від 09.12.2016

Загалом по видатковій накладній № Аро - 004265 від 29.07.2015 на суму 55 751, 93 грн було повернуто товару на суму 34 728, 86 грн, несплачений залишок за вказаною накладною, за розрахунком позивача становить станом на 22.06.2018 суму у розмірі 21 023, 07 грн.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 23 211, 97 грн основного боргу та 2 416, 71 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 18.10.2015 по 22.06.2018.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до умов укладеного сторонами договору (п. 2.2.) кінцевий розрахунок за поставлену партію товару настає через 80 календарних днів, з моменту поставки продукції на склад покупця.

Враховуючи вищезазначене отримавши 01.07.2015 та 29.07.2015 товар за договором на загальну суму 102 166, 14 грн, відповідач був зобов'язаний сплатити 46 414, 21 грн до 19.09.2015 включно та 55 751, 93 грн до 17.10.2015 включно відповідно. Поставлений товар був сплачений відповідачем частково на суму 27 500, 00 грн в період з 15.05.2017 по 01.02.2018, частково товар був повернутий на суму 44 528, 23 грн, та на суму 7 119, 38 грн було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог в оплату товару. Враховуючи зазначене, заборгованість за поставлений позивачем відповідачу по видаткових накладних № Аро - 003657 від 01.07.2015 та № Аро - 004265 від 29.07.2015 складає 23 018, 53 грн (102 166, 14 - 27 500, 00 - 44 528, 23 - 7 119, 38 = 23 018, 53), а не 23 211, 97 грн, як було розраховано позивачем.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності поставки умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 23 018, 53 грн відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 23 018, 53 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати товару, у відповідності до п. 2.2. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 23 018, 53 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2 416, 71 грн трьох відсотків річних нарахованих на суму боргу за загальний період прострочення з 18.10.2015 по 22.06.2018, з яких 25, 37 грн нараховані на заборгованість в розмірі 2 188, 90 грн за видатковою накладною № Аро - 003657 від 01.07.2015 за період з 02.02.2018 по 22.06.2018 та 2 391, 34 грн нараховані на заборгованість за видатковою накладною № Аро - 004265 від 29.07.2015 за період прострочення з 18.10.2015 по 22.06.2018).

Згідно ст. 229 ГК України та ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 ЦК України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню відповідно до розрахунку суду, оскільки при здійсненні перевірки розрахунку 3% річних нарахованих позивачем, судом встановлено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок 3 % річних, так як заборгованість відповідача за видатковою накладною № Аро - 003657 від 01.07.2015 становить не 2 188, 90 грн, а 1 995, 46 грн. за розрахунком суду 3 % річних що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за період визначений позивачем становить 2 414, 47 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у розмірі 23 018, 53 грн та 3 % річних у розмірі 2 414, 47 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аромат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРБІТА СЕРВІС" про стягнення 25 628, 68 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРБІТА СЕРВІС" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 1, кв. 215; ідентифікаційний код 38648469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аромат" (61004, м. Харків, вул. Катерининська, буд. 46; 62461, Харківська обл., м. Південне, вул. Жовтнева, 101/2; ідентифікаційний код 30226021) основний борг у розмірі 23 018 (двадцять три тисячі вісімнадцять) грн 53 коп., 3 % річних у розмірі 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн 47 коп. та 1 748 (одна тисяча сімсот сорок вісім) грн 55 коп. судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог, щодо стягнення 195, 68 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.09.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко