РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2018Справа № 910/223/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі структурного підрозділу "Лиманське вагонне депо" (84404, Донецька обл.., м. Лиман, вул. Залізнична, 30) регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл.., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 12А)

про стягнення 43 017,31 грн. та зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Лиманське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" про:

- стягнення 43 017,31 грн. штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за договором №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017;

- зобов'язання поставити гвинтовий ВК-132/8,5 з системою підігріву компресорної оливи (еквівалент компресора НВЕ 20/0,8) відповідно до умов договору №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" зобов'язань за договором №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017. в частині поставки товару згідно листа-заявки №19/542 від 26.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 (після усунення позивачем недоліків позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху, згідно ухвали суду від 09.01.2018р.) відкрито провадження у справі №910/223/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2018.

28.02.2018 в судовому засіданні судом було оголошено перерву до 28.03.2018.

28.03.2018 та 25.04.2018 підготовче судове засідання було відкладено на 25.04.2018 та на 10.05.2018 відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.06.2018.

У судовому засіданні 04.06.2018 за клопотанням сторін про перенесення розгляду справи у зв'язку з проведенням переговорів щодо мирного врегулювання спору було оголошено перерву до 11.06.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/900 від 08.06.2018 у зв'язку з лікарняним судді Любченко М.О., матеріали судової справи № 910/223/18 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/223/18 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2018 прийнято справу № 910/223/18 до свого провадження та призначено повторне підготовче судове засідання на 18.07.18.

17.07.18 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого судового засідання, у зв'язку з участю представника у іншому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.07.2018 підготовче засідання відкладено на 01.08.18.

01.08.2018 суд на місці ухвалив продовжити строк підготовчого провадження, задовольнив клопотання представника позивача, відклав підготовче засідання у зв'язку з укладенням мирової угоди на 05.09.2018.

У судовому засіданні, яке призначене на 05.09.2018, відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 702, з якого вбачається, що представник відповідача отримав ухвалу суду 09.08.2018.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що укласти мирову угоду сторони не бажають, повідомив про всі обставини справи, які йому відомі, та надав усі докази, на які він посилається у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.09.2018 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її розгляду по суті у судовому засіданні 19.09.2018.

У судове засідання, призначене на 19.09.2018, представники сторін не з'явились, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду за зазначене та з урахуванням того, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

16 червня 2017 року згідно рішення тендерного комітету регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - протокол розгляду від 29.05.2017 №60-1/КВ між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (надалі - постачальник) укладено Договір №ДОН/ВЧД Кр. Лиман - 17426/НЮ (надалі - договір).

Предметом договору є поставка постачальником покупцю товар в асортименті та кількості згідно специфікації (додаток 1), яка є невід'ємною частиною чинного договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару - гвинтовий компресор ВК - 132/8,5 з системою підігріву компресорної оливи (еквівалент компресора НВЕ 20/0,8).

Виробник товару: Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (п. 1.3. договору).

Пунктом 5.2.договору визначено загальну суму договору, яка складає 468 000,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 78000 грн.00 коп. та зазначається у звіті про результати здійснення процедури закупівлі.

Відповідно до п. 5.1. договору ціна постачальника визначена тендерними торгами і вказана у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 4.1. договору товар повинен бути поставлений постачальником протягом 15 календарних днів від дня отримання заявки на поставку товару або не більше 60 календарних днів з моменту подання замовником письмової заявки, коли товар відсутній на складі постачальника та необхідно його виготовлення, але не пізніше ІІІ кварталу 2017.

Датою поставки товару вважається дата підписання накладної та приймання товару та підписання акту прийому-передачі товару обома сторонами договору.

Пунктом 4.5. договору сторони передбачили, що у випадку направлення заявки, передбаченої п. 4.1. цього договору, засобами поштового зв'язку чи кур'єрською доставкою така заявка вважається отриманою на п'ятий календарний день після здійснення такого відправлення.

Відповідно до п. 8.1. договору прийом товару здійснюється покупцем при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної (залізничної накладної), податкової накладної на товар, акту прийому-передачі, рахунку-фактури, документів, що підтверджують якість товару (сертифікат якості, паспорт, тощо), документів передбачених п. 2.6.

За умовами п. 6.2. договору покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару, але не раніше підписання сторонами акту монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно пункту 8.7.

Відповідно до п.9.3 договору сторони погодили, що постачальник за даним договором несе відповідальність, зокрема:

- за порушення строків поставки товару, визначених цим договором, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення;

- за поручення строків поставки товару, визначених цим договором, більше ніж на 3 календарні дні постачальник сплачує штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строки товару.

Відповідно до п.9.5 договору сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п.15.1 договору, термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Додатком №1 до договору сторони погодили поставку гвинтового компресора ВК-132/8,5 з системою підігріву компресорної оливи (еквівалент компресора НВЕ 20/0,8), у кількості 1 шт., марка ТУ У29.1-01-2017, загальною вартістю 468 000,00 грн. разом з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач звернувся до відповідача з листом № 19/542 від 26.07.2017, у якому просив постачальника згідно умов п. 4.1. договору №ДОН/ВЧД Кр. Лиман - 17426/НЮ від 16.06.2017 поставити товар визначений у додатку №1 до договору.

За доводами позивача, вищезазначений лист був надісланий на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням №440, проте, адресату не вручений, а тому згідно умов п. 4.5 договору заявка на поставку товару вважається отриманою відповідачем 31.07.2017.

01 вересня 2017 року у зв'язку із невиконанням відповідачем обов'язку зі своєчасної поставки товару, позивач направив останньому претензію вих. №172/1741 (опис вкладення в рекомендований лист №141, фіскальний чек від 01.09.2017), у якій просив постачальника виконати зобов'язання щодо поставки товару протягом семи днів від дня одержання даної претензії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок незадоволення претензії та невиконання умов договору в частині поставки товару, відповідачу були нараховані штрафні санкції у розмірі 43 017,31 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за договором, а тому позивач просить суд зобов'язати відповідача поставити товар відповідно до умов договору №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що ним не отримувалось жодних заявок та претензій від позивача, а тому він був позбавлений можливості виконати взяті на себе зобов'язання за договором. При цьому, у відзиві відповідач не відмовляється від зобов'язань і готовий запропонувати позивачу укласти мирову угоду.

Станом на момент розгляду справи по суті сторони не дійшли згоди щодо укладення мирової угоди.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач всупереч умовам договору не передав позивачеві обумовлений договором товар у визначений покупцем строк, що стало наслідком прострочення зобов'язання за яке передбачена відповідальність у вигляді нарахування пені.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.9.3 договору сторони погодили, що постачальник за даним договором несе відповідальність, зокрема, за порушення строків поставки товару, визначених цим договором, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензію вих. №172/1741 від 01.09.2017 (опис вкладення в рекомендований лист №141, фіскальний чек від 01.09.2017), у якій просив постачальника виконати зобов'язання щодо поставки товару протягом семи днів.

Враховуючи, що претензія позивача була залишена без задоволення, суд з урахуванням наявних доказів відправлення претензії та ч. 2 ст. 530 ЦК України, дійшов висновку про прострочення виконання відповідачем зобов'язання починаючи з 09.09.2017 року.

Здійснивши наступний розрахунок пені за період з 09.09.2017 по 22.12.2017:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
468000.0009.09.2017 - 14.09.2017612.5000 %0.068 %*1923.29
468000.0015.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %0.068 %*13463.01
468000.0027.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*16963.40
468000.0015.12.2017 - 22.12.2017814.5000 %0.079 %*2974.68

суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 35 324,38 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

При цьому, судом не було прийнято до уваги заявку позивача №19/542 від 26.07.2017, оскільки остання не містить належних та достатніх доказів в розумінні ст.ст. 76,79 Господарського процесуального кодексу України щодо її направлення на адресу відповідача, зокрема, опису вкладення у рекомендований лист та фіскального чеку відділу поштового зв'язку.

Щодо заявлених позивачем вимог про зобов'язання відповідача здійснити поставку обумовленого договором товару, суд зазначає наступне.

У відповідності зі статтею 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Як встановлено судом, відповідач не поставив у встановлені строки товар, що стало наслідком порушення останнім своїх зобов'язань за договором №ДОН/ВЧД Кр. Лиман - 17426/НЮ від 16.06.2017 року.

Положеннями частини 2 статті 665 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Відповідно до ст.620 Цивільного кодексу України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов'язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред'явив позов.

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ч.ч.1, 2 ст.184 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що хоча статтею 620 Цивільного кодексу України передбачено право кредитора на витребування у боржника речі, яка визначена індивідуальними ознаками, однак чинне законодавство не встановлює заборони вимагати від боржника належного виконання обов'язку з поставки товару, а саме передання речі, визначеної родовими ознаками, якою є: гвинтовий компресор ВК-132/8,5 з системою підігріву компресорної оливи (еквівалент компресора НВЕ 20/0,8), у кількості 1 шт., марка ТУ У29.1-01-2017.

Наявність у відповідача обов'язку поставити позивачу товар на загальну суму 468 000,00 грн. разом з ПДВ підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині виконання відповідачем зобов'язання щодо поставки гвинтового компресора відповідно до умов договору №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 12А, ідентифікаційний код 40710221) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі структурного підрозділу "Лиманське вагонне депо" (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Залізнична, 30) регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ідентифікаційний код 40150216 ) штрафні санкції у розмірі 35 324 (тридцять п'ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 2 913 (дві тисячі дев'ятсот тринадцять) грн. 87 коп.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 12А, ідентифікаційний код 40710221) поставити гвинтовий ВК-132/8,5 з системою підігріву компресорної оливи (еквівалент компресора НВЕ 20/0,8) відповідно до умов договору №ДОН/ВЧД Кр.Лиман-17426/НЮ від 16.06.2017.

4. В іншій частині вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2018

Суддя Пукшин Л.Г.