РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2018Справа № 910/9304/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

про стягнення 40 872,62 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" про стягнення 40872,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору №6/31-07/2016 про надання фінансових послуг факторингу від 31.07.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" набуло право вимоги до відповідача - Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" на виплату страхового відшкодування у розмірі 40872,62 грн., яке останній мав сплатити внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу під керуванням винної особи, відповідальність якої була застрахована у ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/9304/18, залучено до участі у справі Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено для розгляду справи по суті на 07.08.2018.

30.07.2018 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація по справі.

02.08.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшли докази направлення позовної заяви з додатками третій особі.

В судове засідання 07.08.2018 з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 07.08.2018 не з'явились.

В судовому засіданні 07.08.2018 відкладено розгляд справи на 06.09.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до проколу судового засідання. Відповідачу та третій особі судом направлено ухвалу, якою повідомлено відповідача та третю особу про судове засідання з розгляду справи по суті.

09.08.2018 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 06.09.2018 не з'явились.

Представник відповідача в судове засідання 06.09.2018 також не з'явився, про розгляд справи був повідомлений ухвалою суду від 07.08.2018, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду від 17.07.2018 та від 07.08.2018 повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв'язку з посиланням на відсутність адресата, а отже за змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а отже не скористався наданими йому процесуальними правами, оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, то за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2015 в м. Києві по пр-ту Г.Сталінграду, 4-Б відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3, автомобіля Daewoo державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіля Jeep, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вказана вище ДТП відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 пункту 10.1. Правил дорожнього руху.

Згідно із постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2016 (справа №756/476/16-п) водія транспортного засобу ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту №1504/15 від 18.02.2016 про визначення вартості матеріального збитку, який складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_5 від 14.01.2015), розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Jeep, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,58), становить 44882,92 грн.

Згідно із відомостями, наданими Моторним (транспортним) страховим бюро України станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4050733, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50000 грн. та розміром франшизи 0 грн. термін дії з 01.04.2015 по 31.03.2016.

13.01.2016 ОСОБА_4 (власник пошкодженого автомобіля Jeep, державний реєстраційний номер НОМЕР_2) звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за вищезазначеним страховим випадом.

12.07.2016 між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, на підставі ст. 512-519 Цивільного кодексу України, ОСОБА_5 (цедент) відступає ФОП ОСОБА_1 (цесіонарію), а цесіонарій приймає і зобов'язується оплатити цеденту усі права вимоги, що виникли у цедента у зв'язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.08.2015, номер полісу №АЕ/4050733, в страховій компанії ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД".

31.07.2016 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Маркс.Капітал" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №6/31-07/2016, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями що виникли у клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до додатку № 1 до договору.

Згідно із п.п. 1.3, 1.4 договору факторингу характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором: загальна сума боргу 177622,47 грн. Зобов'язана особа: відповідно до додатку №1 до договору.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу позивачем були придбані, у тому числі, права вимоги на суму 40872,62 грн. до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" щодо винної особи ОСОБА_2, згідно з договором відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування від 12.07.2016.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3, була застрахована у відповідача, а позивач на підставі договору №6/31-07/2016 про надання фінансових послуг факторингу від 31.07.2016 набув право вимоги до відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 40872,62 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, позивач, уклавши з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір факторингу, отримав від первісного кредитора право вимоги з одержання грошового відшкодування нанесеної шкоди (за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) до боржника - Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД", а отже правомірно набув прав нового кредитора у зобов'язанні.

Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як встановлено судом вище, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4050733 термін дії з 01.04.2015 по 31.03.2016.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати позивачу страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Доказів сплати позивачу суми страхового відшкодування станом на час вирішення спору у даній справі відповідачем суду не надано.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як вбачається із матеріалів справи, полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4050733 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

За таких обставин, до відшкодування з урахуванням ліміту відповідальності підлягає сума у розмірі 40 872,62 грн., яка заявлена позивачем, у зв'язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем заперечень проти позову не надано, наведених у позові обставин не спростовано.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" про стягнення 40 872,62 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "СКАЙД" (03039, м. Київ, ПРОВУЛОК РУСЛАНА ЛУЖЕВСЬКОГО, будинок 14, корпус 1, офіс 3Б, ідентифікаційний код 16295210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36020, Полтавська обл., місто Полтава, ВУЛИЦЯ 1100-РІЧЧЯ ПОЛТАВИ, будинок 14-А/22, ідентифікаційний код 37686922) страхове відшкодування у розмірі 40872,62 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.09.2018.

Суддя О.В. Гулевець