УХВАЛА

м. Київ

13.09.2018Справа № 911/1591/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

до Фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича

про стягнення 92 592,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 34-9305 вих18 від 16.07.2018 року Керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до Фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича про стягнення 92592,86 грн.

Предметом зазначеної позовної заяви є стягнення заборгованості з орендної плати відповідно до договору оренди № 1473 від 27.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.08.2018 року у справі №911/1591/18 на підставі ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу позовні матеріали Керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до ФОП Роби А.С. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу № 911/1591/18 передано на розгляд судді Якименко М.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень (ч.4).

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також приписів Закону України "Про прокуратуру" випливає, що прокурор є процесуальним позивачем у справі - тобто особою, яка ініціює відкриття провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 також встановлено, що прокурори подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, Керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва з огляду на невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Робою Андрієм Сергійовичем як орендарем Договору оренди № 1473 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.08.2013 року, в частині своєчасного та повного внесення орендної плати за користування нерухомим майном за період з 15.01.2018 року по 24.04.2018 року.

При цьому прокурор стверджує, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області як орендодавцем заходи цивільно - правового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди нерухомого майна, окрім звернення з однією вимогою, не вживались, що свідчить про неналежне здійснення ними захисту державних інтересів та контролю за своєчасністю розрахунків за користування нерухомим майном, а отже, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру шляхом пред'явлення відповідного позову з метою захисту інтересів держави.

З матеріалів слідує, що спірні правовідносини виникли на підставі укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Робою Андрієм Сергійовичем як орендарем Договору оренди № 1473 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.08.2013 року, та в процесі здійснення сторонами останнього господарської діяльності.

Тобто, взаємовідносини між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Фізичною особою-підприємцем Робою Андрієм Сергійовичем є лише цивільними правовідносинами в межах укладеного правочину саме між вказаними особами при здійсненні ними своєї господарської діяльності і направленні на досягнення лише майнового інтересу господарюючих суб'єктів, а не здійсненням загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Наявність у державної установи певних функцій, спрямованих на захист загальнодержавних інтересів (наприклад, у сфері забезпечення реалізації державної та регіональної політики у сфері приватизації, оренди, використання, відчуження майна, яке належить до державної власності), не свідчить, що усі дії такої установи направлені саме на реалізацію загальнодержавних функцій, а не лише на отримання певних доходів від особистих господарських операцій.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом цієї заяви та рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач, в особі якого в інтересах держави звернувся Керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області з даним позовом до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав за Договором оренди нерухомого майна. Наразі, з позовної заяви і доданих до неї доказів жодним чином не вбачається відповідна неможливість такої реалізації.

Таким чином, в поданій до суду позовній заяві прокурором не вказано обставин, у зв'язку з чим уповноважений орган неналежним чином здійснює відповідні повноваження, а відповідно, не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, а також не подано належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 79 ГПК України, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва, що в силу приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду в порядку, передбаченому ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне повернути поданий позов Керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до Фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича без розгляду.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 53, 162, п. 4 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути позовну заяву Керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до Фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича про стягнення 92592,86 грн.

2. Ухвала набирає законної сили 13.09.2018 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому законом.

Суддя М.М. Якименко