ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті

"12" вересня 2018 р.Справа № 922/2486/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Морсел", м. Одеса
до 1. Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області, м. Харків 2. Державної казначейської служби України, м. Київ
про стягнення 158 460 092,08 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Морсел" 07.09.2018 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1. Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області, м. Харків та 2. Державної казначейської служби України, м. Київ про стягнення збитків в сумі 112114702,12 грн., які позивач втратив у звязку з анулюванням статусу платника ПДВ, інфляційних втрат в розмірі 73333210,96 грн. та 3% річних в розмірі 9012179,00 грн., заподіяних внаслідок неправомірних дій органу державної влади - Державної податкової інспекції у Дзержинському районі в місті Харкові Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з наступних підстав.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на незаконні дії ДПІ у Дзержинському районі в місті Харкові щодо прийняття рішення № 25 про анулювання статусу платника ПДВ, яке скасовано Колегією суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. у справі № 820/160/16, що, в свою чергу, призвело до виникнення у позивача збитків.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 22 Закону України від 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 1, 10 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) субєктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) субєктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, реалізація ДПІ у Дзержинському районі в місті Харкові владних повноважень щодо анулювання реєстрації платника податку ПДВ не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання.

Одночасно суд зауважує, що відносини з приводу нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних, на які посилається позивач, виникають саме на підставі податкового законодавства. При цьому, нормативно, свої вимоги, позивач обґрунтовує приписами Податкового кодексу України, зі змісту якого, вбачається, що відшкодування податку на додану вартість здійснюється державою в податкових правовідносинах між позивачем та державою, а об`єкт дослідження позовних вимог зводиться до з`ясування дотримання відповідачем вимог податкового законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що об'єкт дослідження по цьому позову, не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових) відносин, і, як наслідок, даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи що позовні вимоги ґрунтуються на вчиненні неправомірних дій субєктом владних повноважень, спір відноситься до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Морсел", м. Одеса у відкритті провадження у справі до 1. Центральної обєднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області, м. Харків та 2. Державної казначейської служби України, м. Київ про стягнення збитків в сумі 112114702,12 грн., які позивач втратив у звязку з анулюванням статусу платника ПДВ.

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 20-ти арк.

Ухвала відповідно до ст. 235, п. 6 ч. 1 ст. 255, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 12.09.2018.

.

Суддя ОСОБА_1