ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018м. ДніпроСправа № 904/1350/18

за позовом Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області

до В-1 Жовтоводської міської ради

В-2 Фізичної особи-підприємця Дубового Анатолія Івановича

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача Масенко А.О. пос. № 024234 від 24.01.2014

Від відповідача-1 Башта В.П. дов. № 4/4-1489-01-14 від 29.12.2017

Від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

В.о. керівника Жовтоводської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Жовтовської міської ради від 28.01.2015 №2067-58/VI "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, для розміщення тимчасової споруди з послідуючим укладанням договору особистого строкового сервітуту" в частині затвердження технічної документації та передачі земельної ділянки Фізичній особі-підприємцю Дубовому Анатолію Івановичу; про визнання недійсним договору від 03.02.2015 про встановлення особистого сервітуту, укладеного між Жовтоводською міською радою та Фізичною особою - підприємцем Дубовим Анатолієм Івановичем та про зобов'язання Фізичну особу - підприємця Дубового Анатолія Івановича повернути територіальній громаді в особі Жовтоводської міської ради земельну ділянку площею 0,0057 га кадастровий номер :01:291:0093, розташовану по вул.Кропоткіна, 47/57 у м. Жовті Води Дніпропетровської області. Судовий збір просив стягнути з відповідачів.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. Підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Вважає, що строк позовної давності не пропущений. Вважає, що рішення Жовтоводської міської ради від 28.01.2015 р. № 2067-58/УІ, на підставі якого укладено договір особистого сервітуту від 03.02.2015 р., не відповідає вимогам чинного законодавства України; договір особистого сервітуту від 03.02.2015 р. є удаваним правочином, яким сторони приховали оренду землі, в зв'язку з чим прокурор вважає даний договір недійсним та вказує про необхідність повернення спірної земельної ділянки громаді міста.

Відповідач-1 проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Заявив про застосування строку позовної давності. Надав відзив на позов. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Крім того, дане рішення є ненормативним правовим актом, так як передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта. Наполягав, що відповідно до абз.6 п.5 рішення Конституційного суду України від 16.04.2009р. у справі № 1-9/2009, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані або змінені після їх виконання. Так як рішення Жовтоводської міської ради 28.01.2015 р. № 2067-58/УІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, для обслуговування ґанку з послідуючим укладанням договору особистого строкового сервітуту» виконане, наслідком чого є укладання договору з ФОП Дубовий А.І., то воно вичерпало свою дію, отже скасоване бути не може. Вважає, що прокурор, з урахуванням наданих йому законом повноважень, мав можливість і був зобов'язаний отримати повну та достовірну інформацію про спірне рішення у межах встановленого законом строку позовної давності.

Відповідач -2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не звертався. Надав відзив на позов у якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтоводської міської ради від 28.01.2015 р. № 2067-58/УІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, для обслуговування ґанку з послідуючим укладанням договору особистого строкового сервітуту» пунктом 2 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту (кадастровий номер :01:291:0093), яка розташована по вул. Кропоткіна, 47/57, загальною площею 0,0057 га, та передати її в користування ФОП Дубовому Анатолію Івановичу для обслуговування галку, з укладанням договору особистого строкового сервітуту, терміном на десять років, для комерційного використання (03.03.07 КВІЩЗ), за рахунок земель виробничого житлово-ремонтно-експлуатаційного об'єднання, (шифр рядка 57); землі житлової та громадської забудови.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності Дубового Анатолія Івановича перебуває нежитлове приміщення за адресою Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Кропоткіна, 47/57 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 1687, виданий 29.05.2014 р. виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу.

ФОП Дубовий А.І. на момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту був власником об'єкту нерухомості прохід до яких неможливий без використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, а тому є суб'єктом, який має право вимагати права користування земельною ділянкою.

Згідно Акту обстеження земельної ділянки по вул. Кропоткіна, 47/57 від 16 квітня 2018р. земельна ділянка впорядкована та використовується за цільовим призначенням.

Згідно ст.ст. 19, 55, 55-1, 59 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а)організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом). Встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Врахування громадських інтересів зри здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає в прогнозуванні та забезпеченні комплексного розвитку соціальної та інженерної інфраструктури території.

Згідно ст.ст. 401, 402, 403 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) -сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі ("особистий сервітут). Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до приписів статті 12, 116, 122 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Право користування земельною ділянкою набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

На підставі рішення Жовтоводської міської ради від 28.01.2015 р. № 2067-58/УІ між Жовтоводською міською радою (Власник) та ФОП Дубовий А.І. (Сервітуарій) 03 лютого 2015 р. було укладено Договір про встановлення особистого сервітуту, та який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 07).

Відповідно до п. 1.1 Договору особистий сервітут встановлюється відносно земельної ділянки площею 0. 0057 га (ґанок, східці та замощення), кадастровий номер :01:291:0093, для комерційного використання (03.03.07 КВЦПЗ).

Відповідно до п. 2.1 Договору встановлено строковий (безстроковий) особистий сервітут строком на десять років.

Розділом 3 Договору визначено розмір та строки оплати за користування земельною ділянкою.

Оскаржуваний Договір укладений Жовтоводською міською радою з ФОП Дубовим А.І., закріплює правовідносини не оренди землі, а встановлення земельного сервітуту, який є окремим способом користування земельною ділянкою. Договором особистого сервітуту передбачено, що розмір плати за землю нараховується так же як і за оренду землі.

В статті 100 Земельного кодексу України зазначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

ФОП Дубовим А.І. не є власником сусідньої земельної ділянки у розумінні ст. 100 Земельного кодексу України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 33405715 від 10.02.2015 р. Жовтоводська міська рада є власником земельної ділянки за адресою Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул.. Кропоткіна, ,47/57 кадастровий номер :01:291:0093 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 07), площею 0,0057 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; форма власності - комунальна.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 33411207 від 10.02.2015 р. 06.02.2015 р. було проведено державну реєстрацію Договору про встановлення особистого сервітуту.

Спірний Договір укладений повноважними особами, у вільний спосіб, який відповідає внутрішній волі сторін, у формі встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків.

Дата та час реєстрації Договору про встановлення особистого сервітуту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень - 10.02.2015р.

Позивач міг довідатись про існування спірного Договору та Рішення починаючи з 10.02.2015р.

Позовна заява позивача надійшла до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області 02.04.2018р.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Прокурор, з урахуванням наданих йому законом повноважень, мав можливість отримати повну та достовірну інформацію про спірне рішення та спірний Договір у межах встановленого трирічного строку позовної давності.

Листом виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 20.02.2015 р. № 2/4-194-01-13 на адресу прокурора міста Жовті Води були направлені копії рішень затверджених на засіданні чергової 58-ї сесії Жовтоводської міської ради 28.01.2015 р. серед яких було оскаржуване рішення № 2067-58/УІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, для обслуговування ґанку з послідуючим укладанням договору особистого строкового сервітуту».

Прокурор звернувся до суду із позовом, до Жовтоводської міської ради та фізичної особи - підприємця Дубового Анатолія Івановича про визнання недійсними рішення, договору та зобов'язання повернути земельну ділянку із пропущеним строком позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В задоволенні позовних вимог позивача належить відмовити.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 17.09.2018

Суддя Г.В.Манько