КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Справа№ 910/2332/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

позивача не з'явився

відповідача Лінкіна Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018

у справі №910/2332/18 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет"

про стягнення 5 475,88 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет" про стягнення 5 475,88 грн, з яких: 2 517,98 грн пені, 2 957,90 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 2 517,98 грн пені, 2 957,90 грн штрафу, 1 762,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позивача у повному обсязі. Стягнути з позивача суму судового збору в розмірі 2 643,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що передбачену умовами договору заявку не отримував. Твердження позивача про те, що відповідну заявку відповідач отримав 21.06.2017 не відповідає дійсності, оскільки за експрес-накладною № 0315 від 20.06.2017, на яку посилається позивач, відповідач отримав інші документи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 17.07.2018.

У зв'язку з перебуванням суддів Пашкіної С.А. у відпустці, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2018 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/2332/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Сітайло Л.Г., ухвалою суду від 16.07.2018 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 розгляд справи відкладено на 11.09.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/2332/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 до провадження у визначеному складі суддів.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

23.05.2017 Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет" (постачальник) уклали договір про закупівлю № 37/04 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити: код ДК 021:2015 - 44160000-9 - магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труби сталеві діаметром більше ніж 530 мм (далі - товар).

Поставка замовленого товару здійснюється постачальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня надання заявки покупцем (п. 3.4 Договору).

За твердженням позивача, його заявка вих. № 2139/04 від 12.06.2017 щодо поставки товару отримана відповідачем 21.06.2017, про що свідчить експрес-накладна № 0315 від 20.06.2017.

Вирішуючи питання, чи отримав відповідач заявку вих. № 2139/04 від 12.06.2017, суд виходить з такого.

Обов'язок надання відповідних доказів вчинення дій покладається, згідно з ч. 2 ст. 74 ГПК України, на того учасника справи, який їх повинен вчинити. Цей же обов'язок покладається на цього учасника щодо доведеності певної події, у разі посилання іншого учасника на її відсутність. Застосування такого принципу щодо обов'язку доведеності пов'язано з тим, що доведенню підлягають обставини, які мали місце, оскільки вони фіксуються предметами матеріального світу. За приписами цієї ж норми у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Отже, відповідач, спростовуючи отримання заявки, і одночасно стверджуючи про отримання інших документів за експрес-накладною № 0315 від 20.06.2017, зобов'язаний довести факт отримання саме таких документів, а не заявки.

З урахуванням наведеного, за відсутності документального підтвердження того, що відповідач 21.06.2017 отримав інші документи, а не заявку вих. № 2139/04 від 12.06.2017, суд вважає встановленою обставину отримання відповідачем цієї заявки.

Виходячи з умов Договору, відповідач повинен був поставити товар до 21.07.2017, а поставив 17.10.2017, тобто з простроченням у 87 днів (з 22.07.2017 до 16.10.2017).

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

У пункті 6.2.2. Договору сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у цей період, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф 7% вказаної вартості.

З розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 2 517,98 грн пені та 2 957,90 грн штрафу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".

Вищезазначені обставини свідчать про безпідставність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет", викладених у апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Пріоритет" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №910/2332/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2332/18.

Повний текст постанови складено та підписано 13.09.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов