ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2018 р. Справа № 5019/1475/11
Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. при секретарі судового засідання Коваль С.М., розглянувши в загальному позовному провадженні у справі
за заявою Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області
про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
позов Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області,
2. Здолбунівська міська рада,
3. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
про визнання права власності на нерухоме майно
та зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк"
до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
про визнання права власності на нерухоме майно
В засіданні приймали участь:
від позивача: ОСОБА_2Х
від відповідача: ОСОБА_3;
від третіх осіб: не з"явились;
ліквідатор: ОСОБА_2.
У січні 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Здолбунівський завод продовольчих товарів» (надалі Позивач, до ВАТ "ЗЗПТ", Завод) звернулось в Господарський суд Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії (надалі Відповідач, ПАТ АКБ "Індустріалбанк", Банк), про витребування з незаконного володіння відповідача майна, що знаходиться за адресою вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів.
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11 січня 2014 року порушено провадження по справі №918/22/14, розгляд якої призначено на 28 січня 2014 року.
27 січня 2014 року Публічним акціонерним товариством Акціонерним комерційним банком "Індустріалбанк" подані заперечення на позовну заяву, відповідно до якої останній просить відмовити позивачу в задоволенні позову про витребування з чужого незаконного володіння майна повністю.
12 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" подав зустрічний позов до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів, Рівненська обл., а саме: завальна яма, труба димова, башта водонапірна, артезіанська свердловина, пожежна водойма, газопровід поверхневий, трубопровід поверхневий, водойма пожежна, аретезіанська свердловина, цех порошків, побутовий корпус, матеріальний склад, овочесховище, пункт технічного обслуговування, механічна майстерня, трансформаторний пост, зовнішні електричні лінії, внутрішньомайданчикове автопкриття, реконструкція котельні, склад солі, димова труба, наружна сан.сеть, наружні теплові сіті, побутовий корпус, позамайданчикові сітки.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.02.2014 року зустрічну позовну заяву ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» про визнання права власності на нерухоме майно прийнято для спільного розгляду з позовом ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.
28 лютого 2014 року Заводом через відділ канцелярії суду подані заперечення на зустрічну позовну заяву Банку, згідно якої останній просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, так як вважає, що спірне майно належить на праві власності позивачу за первісним позовом.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 травня 2015 року рішення господарського суду Рівненської області від 24.03.2014 року у справі №918/22/14
Враховуючи вищезазначене предметом нового розгляду справи є вимоги, як первісного так і зустрічного позовів, щодо визнання права власності на наступне майно: ангар №1 (будівля матеріального складу); будівля цеху порошків; побутовий корпус; овочесховище, димової труби; газопроводу; водонапірної башти; будівлі трансформаторної підстанції; завальної ями; внутрішньо майданчикового асфальтового покриття; артезіанської свердловини; пожежної водойми; газопроводу поверхневого; будівлі котельні, що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м.Здолбунів, Рівненська обл..
18.12.2015 року на адресу суду від представника АКБ "Індустріалбанк" надійшли пояснення, в яких зазначає, що усі наявні на території по вул. Щепкіна,13 у м. Здолбунів об"єкти нерухомості з системами водо-тепло постачання та іншими приналежними речами є визнаною державою власністю АКБ "Індустріалбанк", а тому, вимоги ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» щодо визнання права власності на вказані об"єкти вважає не обгрунтованими та спрямованими на позбавлення зареєстрованого права власності Банку на перелічене майно.
Ліквідатором ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» ОСОБА_2 у справі №918/22/14 неодноразово подавались заяви про зміну предмета позову в останній з яких від 28.12.2015 року ліквідатор просив суд визнати право власності за Відкритим акціонерним товариством «Здолбунівський завод продовольчих товарів» на майно, що знаходиться за адресою: вул.Щепкіна13, м.Здолбунів, Рівненська обл., а саме: трансформаторна підстанція, завальна яма, башта водонапірна, артезіанська свердловина; пожежна водойма, газопровід поверхневий, внутрішньомайданчикове асфальтне покриття, димова труба, побутовий корпус. Дана заява прийнята судом до розгляду.
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 року по справі №918/22/14 призначено судову експертизу в частині визначення вартості спірного майна та зупинено провадження по справі до отримання висновку експерта.
07.08.2016 року до господарського суду Рівненської області з Волинського відділення ЛНДІСЕ надійшов Висновок №7105-7124 від 28.07.2016р. судової оціночно-будівельної експертизи та повернулися матеріали справи №918/22/14.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.08.2016 року по справі №918/22/14 поновлено провадження у справі №918/22/14.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 року по справі №918/22/14 позов ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» в особі Відділення №1 Львівської філії, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Здолбунівська міська рада, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до Відкритого акціонерного товариства «Здолбунівський завод продовольчих товарів» про визнання права власності на нерухоме майно залишено без розгляду.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 року по справі №918/22/14 апеляційну скаргу ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» задоволено, ухвалу суду від 16.08.2016 року скасовано, справу №918/22/14 передано на розгляд до Господарського суду Рівненської області.
Ухвалою Господарського суд Рівненської області від 18.10.2016 року по справі №918/22/14 призначено до розгляду позов у судовому засіданні.
11 січня 2017 року представником Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» подано заяву про уточнення зустрічних позовних вимог в якій останній просить прийняти рішення, яким задовольнити зустрічний позов АКБ «Індустріалбанк» про визнання права власності на нерухоме майно що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів, Рівненська обл., а саме: завальну яму; трубу димову; башту водонапірну; артезіанську свердловину (металева труба 120м); пожежну водойму; газопровід поверхневий; трубопровід поверхневий; будівлю трансформаторної підстанції (літ.П-1) основною площею 58,5 кв.м.; зовнішні електричні лінії; замощення (внутрішньо майданчикове асфальтне покриття - 7296 кв.м.); наружна сан.сеть; наружні теплові сіті; огорожа (з/б плити - 1546,6 кв.м.); огорожа (металева сітка - 101, 4 кв.м.); незавершена будівництвом будівля побутового корпусу (літ Н1-3); незавершена будівництвом будівля механічної майстерні та пункту технічного обслуговування (літ. О-1). В задоволенні первісного позову ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» про визнання права власності на нерухоме майно що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів, Рівненська обл. відмовити повністю.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.01.2017 року у справі №918/22/14 призначено судову експертизу, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта та повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.
29 червня 2017 року матеріали справи №918/22/14 повернулися до Господарського суду Рівненської області за неможливістю проведення експертизи через несплату її вартості.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2017 року справу 918/22/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Політики Н.А. (головуючий), ОСОБА_4, ОСОБА_5, провадження у справі 3918/22/14 поновлено, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.07.2017 року справу №918/22/14 передано за виключною підсудністю для розгляду в межах справи №5019/1475/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Здолбунівський завод продовольчих товарів».
За результатами автоматизованого розподілу справи №918/22/14 між суддями (протокол передачі судової справи №918/22/14 від 24.07.2017 р.) вказану справу передано на розгляд судді Марачу В. В.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 року у справі 5019/1475/11 справу №918/22/14 за позовом Відкритого акціонерного товариства Здолбунівський завод продовольчих товарів" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії, треті особи, яку заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, 2. Здолбунівська міська , 3. Фізична особа-підприємець ОСОБА2 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний "Індустріалбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про визнання права власності на нерухоме майно, прийнято до розгляду суддею Марачем В.В., об'єднано в одне провадження зі справою №5019/1475/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Здолбунівський завод продовольчих товарів" з присвоєнням №5019/1475/11, призначено до розгляду в судовому засіданні.
На розгляд судової будівельно - технічної експертизи поставлено наступні питання:
Ухвалою суду від 11.10.2017 року провадження у справі №5019/1475/11 в частині розгляду позовної заяви Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, 2. Здолбунівська міська рада, 3. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, та зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про визнання права власності на нерухоме майно зупинити до отримання висновку експерта та повернення матеріалів справи до господарського суду Рівненської області.
27.05.2018 року на адресу суду повернулись матеріали справи №5019/1475/11в частині розгляду позовної заяви Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, 2. Здолбунівська міська рада, 3. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, та зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про визнання права власності на нерухоме майно разом із висновком експерта №9196-9198 від 16.04.2018 року. В даному висновку зазначено:
По третьому питанню: Побутовий корпус (літ Н1 - 3), який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, Здолбунівський район, Рівненська область не являється складовою частиною іншого обєкту нерухомого майна, а є самостійним обєктом
По четвертому питанню:Побутовий корпус (літ Н1 - 3), який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13, Здолбунівський район, Рівненська область є нерозривно пов"язаним з будівлею складу літ Н-1.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області по справі №5019/1475/11 від 08.05.2018 року провадження у справі № 5019/1475/11 в частині розгляду позовної заяви Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, 2. Здолбунівська міська рада, 3. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, та зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про визнання права власності на нерухоме майно поновлено, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
29.05.2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання ліквідатора ОСОБА_2 про виклик у судове засідання експерта ОСОБА_6 для надання додаткових пояснень щодо Висновку експерта №9196-9198 судової будівельно-технічної експертизи в даній справі, в частині дослідження нерозривного зв"язку незавершеної будівлі побутового корпусу Н-3 з матеріальним складом. Дане клопотання обгрунтовує тим, що пояснення експерта дадуть змогу встановити додаткові обставини в частині можливості експлуатації цих будівель окремо одна від одної. Дане клопотання прийнято судом до розгляду.
В судовому засіданні 30.07.2018 року та наданих суду письмових поясненнях №770-12-18 від 03.08.2018 року судовий експерт ОСОБА_6 з приводу заявленого ліквідатором ОСОБА_2 клопотання щодо Висновку експерта №9196-9198 судової будівельно-технічної експертизи в даній справі, в частині дослідження нерозривного зв"язку незавершеної будівлі побутового корпусу Н-3 з матеріальним складом, зазначила наступне.
Відповідно документів з матеріалів справи наданих на дослідження а саме копій технічних паспортів будівель, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 13 на дату проведення експертизи встановлена наявність одного побутового корпусу, що зареєстрований під літерою Н1 -3 згідно «Матеріалів технічної інвентаризації незавершеної будівництвом будівлі побутового корпусу», складених Здолбунівським БТІ станом на 23.12.2016 року.
Наявність лише одного побутового корпусу з перехідною галереєю передбачена при будівництві Здолбунівського заводу продтоварів, який па генеральному плані заводу позначений під цифрою 2 і примикає до будівлі матеріального складу, позначеного на генплані цифрою 3.
Досліджуваний побутовий корпус з галереєю проектувався та будувався як окремий обєкт для обслуговування всіх корпусів та цехів заводу і не являється складовою частиною іншого обєкту нерухомого майна, але нерозривно пов'язаний суміжною цегляною стіною з будівлею матеріального складу літ. Н-1. Зєднання побутового корпусу літ. 1-І1 -3 з допоміжним приміщенням №14 матеріального складу Н-1 згідно плану поверху технічного паспорту передбачено через дверний проріз в суміжній стіні будівель, на момент візуального обстеження проріз закладений цеглою.
Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року ухвалено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 вересня 2018 року.
В судове засідання 11.09.2018 року не з"явились представники третіх осіб. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення третіх осіб.
Крім того, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Здолбунівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.
Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Зважаючи на те, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, в судове засідання не з"явилась третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_1. До господарського суду від вказаної особи повернулась ухвала суду про відкладення розгляду справи із відміткою поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання".
До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.
Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Зважаючи на те, що неявка третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні представник Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" підтримав первісний позов з підстав зазначених в позовній заяві та з врахуванням заяв про зміну предмета позову, та наполягав на його задоволенні. Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" проти задоволення позовних вимог ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" заперечив, просив задоволити його зустрічні позовні вимоги.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позову Відкритому акціонерному товариству "Здолбунівський завод продовольчих товарів" слід відмовити, а зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" задоволити частково. При цьому господарський суд керувався наступним.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області-продавець та голова Товариства покупців членів трудового колективу Здолбунівського заводу продовольчих товарів, котрий знаходиться у м.Здолбунів, Рівненської області по вул.Щепкіна, 13(покупець) 25.12.1993р. уклали договір купівлі-продажу державного майна та додаткові угоди (надалі в тексті Договір купівлі-продажу), відповідно до п.1.1 якого продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Здолбунівського заводу продовольчих товарів, який знаходиться за адресою: 265640, м.Здолбунів Рівненської області, вул. Щепкіна, 13 на земельній ділянці Здолбунівського міськвиконкому площею 4,25 га наданій у постійне користування. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно, згідно з актом інвентаризації.(т.1, арк.справи 203-216).
Договір купівлі-продажу та додаткові угоди підписано уповноваженими представниками, скріплено відтисками печаток сторін та зареєстровано нотаріусами першої Рівненської нотаріальної контори.(т.1, арк.справи 205-206, 207-208, 209-216).
Матеріалам справи стверджено, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 05.07.2001р. №252 у власність ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» передано нерухоме майно згідно переліку, а саме:
- будівля цеху плодопереробки, будівля спиртозберігання, прохідна з ваговою, будівля котельні за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- будівля цеху плодопереробки, будівля лабораторії, будівля котельні, будівля кондитерського цеху за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;
- будівля цеху безалкогольних напоїв за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- будівля млина, будівля цеху порошків за адресою: м.Здолбунів, вул.Старомильська, 32;
- будівля сушки, завальна яма, труба димова, башта водонапірна, артезіанська свердловина за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- башта водонапірна за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;
- пожежна водойма за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- свердловина артезіанська за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;
- газопровід поверхневий за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- електросітка поверхнева за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;
- трубопровід поверхневий за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;
- будівля цеху плодопереробки за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;
- будівля складу, водойма пожежна, артезіанська свердловина за адресою: м.Здолбунів, вул. Щепкіна, 13.
Незавершене будівництво:
- цех порошків, побутовий корпус, матеріальний склад, овочесховище, пункт технічного обслуговування, механічна майстерня, трансформаторний пост, зовнішні електролінії, внутрішньо-майданчикове автопокриття, реконструкція котельні, склад для солі, димова труба, зовнішня сан. мережа, зовнішні тепломережі, побутовий корпус, позамайданчикові мережі за адресою: м.Здол-бунів, вул.Щепкіна, 13.(т.1, арк.справи 108, 109-111).
Як вбачається з матеріалів справи, розташований по вул.Щепкіна, 13 у м.Здолбунові майновий комплекс в цілому зареєстрований 06.07.2001р. Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації за ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» на праві колективної власності на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 05.07.2001р. №252.(т.1, арк.справи 42).
Матеріали справи свідчать, що Банк (Позикодавець) та Завод (Позичальник) 21.06.2007р. уклали договір кредитної лінії (в іноземній валюті) №КЛ/0800/06/07 (надалі в тексті Кредитний договір), за умовами якого Банк надав, а Завод прийняв кредитну лінію (надалі кредит), з відкриттям ліміту кредитування наступним чином:
- у розмірі 400000,00 доларів США після укладення кредитного договору та договору іпотеки;
- у розмірі 675000,00 доларів США після надання Банку документів, що свідчать про зняття обтяжень на предмет іпотеки (т.1, арк.справи 35-36).
Матеріали справи свідчать, що з метою забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором, Банк, як іпотекодержатель та Завод, як іпотекодавець уклали договір іпотеки нерухомого майна від 01.03.2011р. №КЛЗ/0800/10/07 (надалі в тексті Договір іпотеки), відповідно до п.1.2 якого предметом іпотеки, який надає іпотекодавець іпотекодержателю у забезпечення вимог зазначених у п.п.1.1 цього Договору є нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м.Здолбунів, вул. Щепкіна, 13 та м.Здолбунів, вул.Старомильська, 3 , а саме: будівля млина загальною площею 801,8 м2, будівля прохідної з ваговою загальною площею 42,1 м2, будівля котельні загальною площею 484,7 м2, будівля сушки загальною площею 149,8 м2, будівля спиртозбереження загальною площею 119,0 м2, будівля складу загальною площею 553,5 м2, будівля цеху безалкогольних напоїв загальною площею 996,4 м2, будівля цеху плодопереробки загальною площею 1 457,7 м2, будівля складу тари загальною площею 3 508,1 м2.(т.1, арк.справи 37-39).
Договір іпотеки містить застереження щодо наслідування приналежністю предмета застави його правової долі.
Кредитний договір та Договір іпотеки підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.
З матеріалів справи вбачається, згідно акту приймання-передачі Предмета іпотеки у власність від 18.01.2011р. через неповернення кредитних коштів згідно Кредитного договору, Заводом у рахунок погашення кредитної заборгованості передано Банку предмет іпотеки разом з усіма приналежностями, що призначені для його обслуговування і повязані з ним спільним призначенням (системи водопостачання, каналізації, кондиціювання та вентиляції, опалення, електрообладнання, кабельні мережі, охоронна та пожежна сигналізації, система дротового звязку, ефірного та супутникового ТБ, телекомунікаційне обладнання, системи очищення води тощо),(т.1, арк.справи 40).
Матеріали справи містять Висновок судової будівельно-технічної експертизи №7820-7821, складений 18.02.2015р.. Генеральний план Здолбунівського заводу продтоварів (т.3, арк.справи 101), який використав судовий експерт під час проведення експертизи колегія суддів застосовує при дослідженні обставин даної справи.
Експертизою, зокрема встановлено, що на земельній ділянці Здолбунівського заводу продтоварів розташовані обєкти, які відображені на генеральному плані (т.3, арк.справи 96-101):
1.цех порошків, зареєстрований під назвою «будівля складу тари» літ. Б1;
2.побутовий корпус з перехідною галереєю, зареєстрований під назвою «будівля складу тари» літ. Б"3;
3.будівля матеріального складу, зареєстрована під назвою «будівля складу» літ. Н1;
4.овочесховище, зареєстроване під назвою «будівля складу тари» (єдина будівля з будівлею 1 «цех порошків») літ. Б1;
5.трансформаторна підстанція літ. П-1;
6.пункт технічного обслуговування літ. О-1 незавершене будівництво ;
7.механічна майстерня літ. О-1 незавершене будівництво;
9.димова труба літ. Д;
10.цех безалкогольних напоїв літ. 1-1;
11.цех плодопереробки літ. Б-2 (головний корпус відповідно до генерального плану);
12.цех сушки літ. М-1;
13.спиртосховище літ. В-1;
14.прохідна з ваговою літ Г-1;
16. артезіанська свердловина;
17. башта водонапірна.
Крім того, встановлено, що на земельній ділянці Заводу біля прохідної знаходиться один ангар металевий збірний площею 489,6 м2, наявності монолітних бетонних фундаментів під ангаром не виявлено. Склади-ангари №1 та №2 відсутні на генеральному плані розташування будівель та споруд Здолбунівського заводу продтоварів. Будівництво механічної майстерні та пункту технічного обслуговування літ.О-1 незавершене.
Судовий експерт дійшов висновку, що споруди ангарів №1 та №2 не відносяться донерухомого майна і не є окремими обєктами нерухомості. Будівлі цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища переобладнані під склад тари літ. Б-1, Б-1,Б-3 з прибудовами літ. б, б2, навісом б1, вхідними сходами б3, 65, б6 та рампою б4 (технічний паспорт Здолбунівського МБТІ від 26.08.2005р.). Згідно технічного паспорту будівля складу тари є цілою будівлею, а не окремими обєктами нерухомості цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища. Судовий експерт вважає, що димова труба та газопровід поверхневий є складовими частинами котельні, технічні паспорти на ці споруди відсутні, тому вони не є окремими обєктами нерухомості. Водонапірна башта передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній. Будівля складу солі відсутня. Будівля трансформаторної підстанції літ.П-1 може бути віднесена до окремого обєкта нерухомості, але експлуатація основних і допоміжних будівель заводу за відсутності енергозабезпечення неможлива. Будівлі пункту технічного обслуговування та механічної майстерні літ.О-1 відносяться до незавершеного будівництва, обєкт не введений в експлуатацію. Судовий експерт також вважає, що завальна яма є складовою головного корпусу, який зареєстрований під назвою «цех плодопереробки», технічний паспорт на завальну яму відсутній, ідентифікувати її як окремий обєкт нерухомості неможливо. Внутрішньо майданчикове покриття не є нерухомим майном і не може бути обєктом нерухомості, а належить до обєктів благоустрою. Артсвердловина передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній. Пожежна водойма передбачена для пожежогасіння та знаходиться в незадовільному стані. Інженерні мережі через відсутність схем та планів розташування індетифікувати не вдалося.
Крім того, димова труба, рампа, артезіанська свердловина, водонапірна башта, замощення, трансформаторний пост, огорожа 1 546,6 м2 та огорожа 101,4 м2 призначені для функціонування та обслуговування всього цілісного майнового комплексу, а не лише будівель цеху плодопереробки, будівлі спиртозбереження, будівлі прохідної з ваговою, будівлі котельні, будівлі цеху безалкогольних напоїв, будівлі сушки, будівлі складу тари.(т.3, арк.справи 99).
Предметом даного спору є визнання права власності на нерухоме майно цілісного майнового комплексу.
Позивач за первісним позовом (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) просить суд визнати за нам право власності на майно, що знаходиться за адресою: вул.Щепкіна13, м.Здолбунів, Рівненська обл., а саме: трансформаторна підстанція, завальна яма, башта водонапірна, артезіанська свердловина; пожежна водойма, газопровід поверхневий, внутрішньомайданчикове асфальтне покриття, димова труба, побутовий корпус.
В той же час Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» з врахуванням заяв про уточнення зустрічних позовних вимог просить прийняти рішення яким задовольнити зустрічний позов АКБ «Індустріалбанк» про визнання права власності на нерухоме майно що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів, Рівненська обл., а саме: завальну яму; трубу димову; башту водонапірну; артезіанську свердловину (металева труба 120м); пожежну водойму; газопровід поверхневий; трубопровід поверхневий; будівлю трансформаторної підстанції (літ.П-1) основною площею 58,5 кв.м.; зовнішні електричні лінії; замощення (внутрішньо майданчикове асфальтне покриття - 7296 кв.м.); наружна сан.сеть; наружні теплові сіті; огорожа (з/б плити - 1546,6 кв.м.); огорожа (металева сітка - 101, 4 кв.м.); незавершена будівництвом будівля побутового корпусу (літ Н1-3); незавершена будівництвом будівля механічної майстерні та пункту технічного обслуговування (літ. О-1).
Приймаючи до уваги те, що справа неодноразово розглядалася судами та з врахуванням постанов Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. та Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року у справі №918/22/14 предметом спору при винесенні даного рішення є визнання права власності як за первісним так і за зустрічним позовом щодо визнання права власності на наступне майно: ангар № 1 (будівля матеріального складу); будівля цеху порошків; побутовий корпус; овочесховища, димової труби; газопроводу; водонапірної башти; будівлі трансформаторної підстанції; завальної ями; внутрішньомайданчикового асфальтового покриття; артезіанської свердловини; пожежної водойми; газопроводу поверхневого; будівлі котельні, що знаходиться за адресою: вул. Щепкіна, 13, м. Здолбунів, Рівненська обл.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.(ст.15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п.1 ч.2 вказаної статті, є визнання права. Аналогічні приписи містить частина 2 ст.20 ГК України.
Відповідно до ст.392 ЦК України, власник вправі предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).
Суд приймає до уваги, що у відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.(ч.2 ст.331 ЦК України).
Всі обєкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва, як правило підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Такої позиції дотримується Верховний суд України, що знайшло відображення у висновках з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ від 01.07.2013р.(надалі в тексті ОСОБА_2 ВСУ від 01.07.2013р.).
Матеріалами справи стверджено, що з 06.07.2001р. до 18.01.2011р. цілісний майновий комплекс Здолбунівського заводу продтоварів належав на праві власності Позивачеві.(т.1, арк.справи 112). Проте, як зазначалось вище, через невиконання зобовязання за Кредитним договором частину обєктів цілісного майнового комплексу, які розташовані у м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13 та по вул. Старомильській, 3 було відчужено на користь Банку за Договором іпотеки, а саме: будівля млина, будівля прохідної з ваговою, будівля котельні, будівля сушки, будівля спиртозбереження, будівля складу, будівля цеху безалкогольних напоїв, будівля цеху плодопереробки, будівля складу тари (т. 1, арк.справи 37-40).
Суд звертає увагу, що як Завод, так і Банк просять визнати за ними право власності на решту обєктів. При цьому, Завод зазначає, що в іпотеку передавались лише обєкти нерухомості прямо зазначені в Договорі іпотеки, а Банк вважає, що всі спірні обєкти є приналежними речами до речей, які передані Банку у власність.
Таким чином на момент винесення рішення ні Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів", ні Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» не є власниками матеріального складу ангару № 1 загальною площею 436,5 кв.м., що знаходиться за адресою м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13.
Згідно експертного висновку на момент проведення дослідження будівлі цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища переобладнані під склад тари (технічний паспорт Здолбунівського МБТІ від 26.08.2005 року).
Згідно технічного паспорту, будівля складу тари є цілою будівлею, а не окремими обєктами нерухомості цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища. Як зазначено вище, в акті приймання - передачі від 18.01.2011 року вказана будівля складу тари. Відтак власником складу тари є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк». Однак ні Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів", ні Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (з урахуванням заяв про зміну предмету позову) не просять визнати за ними право власності на склад тари і, відповідно, в зв'язку з цим суд не зазначає у рішенні про визнання права власності не зазначений об'єкт за будь-якою із Сторін спору.
В експертному висновку зазначено, що димова труба та газопровід поверхневий є складовими частинами котельні, що забезпечує її експлуатацію, технічні паспорти на ці споруди відсутні тому вони не є окремими обєктами нерухомості. Однак відповідно до статей 186, 187 Цивільного кодексу України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Враховуючи те, що будівлю котельні, згідно до зазначеного вище акту приймання - передачі (т.1 а.с. 40) передано у власність відповідачу за первісним позовом, то відповідно останній, як власник головної речі, є власником речей призначених для обслуговування головної речі і пов'язаних з нею спільним призначенням, а саме димової труби та газопроводу поверхневого.
Заперечення представника Позивача про те, що димова труба та газопровід поверхневий не є окремими обєктами нерухомості і на них не може бути визнано право власності, не приймаються судом до уваги, так як статтею 392 ЦК України не обмежується право власника майна на захист свого права шляхом подання позову про визнання такого права залежністю від того на яке майно визнається право власності - нерухоме чи рухоме, головне чи приналежне. Дана стаття надає власнику майна право пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно СНиП 1.02.01-85 "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва", СНиП ІІ-89-90 "Генеральні плани промислових підприємств" в склад промислових підприємств входять об"єкти виробничого та обслуговуючого призначення, енергетичного, транспортного та складського господарства, зв"язку, інженерні комунікації та очисні споруди, що забезпечують випуск продукції.
В зв"язку із відсутністю чіткого визначення поняття окремий об"єкт нерухомості і з врахуванням того, що у випадках коли основна виробнича будівля та допоміжна споруда утворюють одне ціле, яке передбачає їх використання за єдиним призначенням вони можуть розглядатись як окремий об"єкт.
Враховуючи те, що право власності ПАТ АКБ «Індустріалбанк» на димову трубу та газопровід поверхневий, що знаходяться за адресою м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13, оспорюється Відкритим акціонерним товариством "Здолбунівський завод продовольчих товарів", то, відповідно, Банк має право пред'являти позов про визнання за ним права власності на вказане майно.
В експертному висновку зазначено, що споруда водонапірної башти передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній. Використання її без основних та допоміжних будівель заводу є недоцільним. Оскільки з 06.07.2001р. до 18.01.2011р. цілісний майновий комплекс Здолбунівського заводу продтоварів належав на праві власності Позивачеві.(т.1, арк.справи 112), проте, через невиконання зобовязання за Кредитним договором частину обєктів цілісного майнового комплексу, які розташовані у м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13 було відчужено на користь Банку за Договором іпотеки, то, з урахуванням експертного висновку, а також умов щодо передачі нерухомого майна (див. акт т. 1 а.с. 40), враховуючи взаємовідносини сторін щодо вказаного спірного майна, суд доходить висновку, що у Сторін спору виникло право спільної власності на зазначене майно.
В експертному висновку зазначено про те, що Завальна яма є складовою головного корпусу, який на даний час зареєстрований під новою назвою цех плодопереробки, технічний паспорт на завальну яму відсутній ідентифікувати її, як окремий обєкт нерухомості не надається можливості. Оскільки будівля цеху плодопереробки зазначена в акті приймання передачі (т.1 а.с. 40), а згідно висновку експерту завальна яма є складовою головного корпусу цех плодопереробки, то, відповідно власником Завальної ями є ПАТ АКБ «Індустріалбанк».
В експертному висновку зазначено, що будівля трансформаторної підстанції ОСОБА_7. П-1 призначена для виконання спеціальних технічних функцій, а саме енергозабезпечення виробничих та допоміжних будівель заводу. Будівля трансформаторної підстанції може бути віднесена до окремого обєкта нерухомості, але експлуатація основних та допоміжних будівель заводу за відсутності енергозабезпечення неможливо, а також зазначено, що артсвердловина передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній, використання її без основних та допоміжних будівель заводу не доцільне, пожежна водойма, передбачена для пожежогасіння знаходиться в незадовільному стані. Отже, як вбачається з експертного висновку трансформаторна підстанція відноситься до системи енергозабезпечення всіх виробничих та допоміжних будівель заводу, артсвердловина відноситься до системи водопостачання всіх виробничих та допоміжних будівель заводу, а пожежна водойма передбачена для пожежогасіння.
В експертному висновку зазначено, що внутрішньомайданчикове асфальтове покриття використовується як складова обєктів, які мають різне функціональне значення, належить до обєктів благоустрою, тобто є типом покриття доріг і тротуарів, а не окремим обєктом нерухомого майна. Вказане майно зазначено (згідно висновку експерту є наявним) у переліку нерухомого майна, яке було передано у відповідності з договором купівлі продажу від 25.12.1993 року (т.1 а.с.22).
В експертному висновку зазначено, що відсутні підстави вважати, що димова труба, рампа, артезіанська свердловина, водонапірна башта, замощення, трансформаторний пост, огорожа 1546,6 кв.м. та огорожа 101,4 кв.м. є приналежними речами, лише до будівлі цеху плодопереробки, будівлі спиртозбереження будівлі прохідної з ваговою, будівлі котельні, будівлі цеху безалкогольних напоїв, будівлі сушки, будівлі складу тари і не призначені для функціонування та обслуговування інших обєктів заводу.
Оскільки з 06.07.2001р. до 18.01.2011р. цілісний майновий комплекс Здолбунівського заводу продтоварів належав на праві власності Позивачеві.(т.1, арк.справи 112), проте, через невиконання зобовязання за Кредитним договором частину обєктів цілісного майнового комплексу, які розташовані у м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13 було відчужено на користь Банку за Договором іпотеки, то, з урахуванням експертного висновку, а також умов щодо передачі нерухомого майна (див. акт т. 1 а.с. 40), враховуючи взаємовідносини сторін щодо вказаного спірного майна, суд доходить висновку, що у Сторін спору виникло право спільної власності на зазначене вище майно, а саме будівля трансформаторної підстанції літ. П-1, артезіанська свердловина, водонапірна башта, пожежна водойма, замощення, трансформаторний пост, внутрішнньомайданчикове асфальтове покриття, огорожа 1546,6 кв.м. та огорожа 101,4 кв.м..
Що стосується позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (викладених у заяві про зміну предмету позову (т.5 а.с.172-174)) про визнання права власності на побутовий корпус та зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (з урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог (т.7 а.с.171-173) про визнання права власності на незавершену будівництвом будівлю побутового корпусу (літ. Н1-3)), то суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (з урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог (т.7 а.с.171-173) про визнання права власності на незавершену будівництвом будівлю побутового корпусу (літ. Н1-3) теж є безпідставними, так як останнє не було предметом іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна від 21.06.2007 року, укладеним між АКБ "Індустріалбанк" та ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", і за Актом приймання-передачі предмета іпотеки у власність від 18.01.2011 не передавалося у власність Банку.
Вимоги ж Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (з урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог (т.7 а.с.171-173) про визнання права власності на незавершену будівництвом будівлю механічної майстерні та пункту технічного обслуговування (літ. О-1), то суд зазначає, що в даному випадку вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду, так як постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у даній справі право власності на зазначені об'єкти визнано за позивачем за первісним позовом. Постанова РАГС у зазначеній частині постановою ВГСУ від 12.11.2015 року залишена в силі.
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні первісного позову Відкритому акціонерному товариству "Здолбунівський завод продовольчих товарів" відмовити.
2. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" Відділення № 1 Львівської філії задоволити частково.
4. В решті зустрічного позову відмовити в задоволенні.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без »повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 20 вересня 2018 року.
Суддя Марач В.В.