ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1584/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства ПОЛЕ-2007, 62332, АДРЕСА_1, ;

до Русько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, 62333, Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Лермонтова, 7, ;

про зобовязання укласти додаткову угоду до договору оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько Лозівської сільської ради в редакції від 22.05.2018

за участі представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 01.06.2018);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 25.06.2018).

Суть спору:

Приватне підприємство ПОЛЕ-2007 звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Русько - Лозівської сільської ради про зобовязання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради в редакції від 22.05.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.07.2018, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У звязку з відпусткою судді Новікової Н.А., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28.03.2016, помічником судді Петровою С.С. повідомлено про перенесення судового засідання з 18.07.2018 на 26.07.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для подання відзиву на позов.

Протокольною ухвалою господарського суду від 26.07.2018 відкладено підготовче засідання на 07.08.2018.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 ст. 182 ГПК України, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2018, на підставі ч. 2 ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 15.08.2018.

У звязку з хворобою судді Новікової Н.А., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28.03.2016, помічником судді Петровою С.С. повідомлено про перенесення судового засідання з 15.08.2018 на 11.09.2018.

11.09.2018 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.09.2018 клопотання позивача про залучення доказів (вх. № 26274 від 11.09.2018) залишено без розгляду.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, в обґрунтування зазначив, що 18.06.2015 між Русько - Лозівською сільською радою в особі голови ОСОБА_3 та Приватним підприємством «ПОЛЕ-2007» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради, на підставі якого підприємству в оренду надано 34 одиниці комунального майна, яке необхідне для забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення. Строк дії договору оренди визначено з 18.06.2015 по 17.06.2018. 22.05.2018 позивач в порядку виконання положень, вказаних в договорі, направив на адресу відповідача заяву-пропозицію про укладення додаткової угоди до договору, якою дія договору продовжується на той самий строк. 23.05.2018 у відповідь на заяву-пропозицію відповідач надіслав лист, у якому просив надати документи, які підтверджують можливість надання позивачем послуг водопостачання та водовідведення згідно вказаного в листі переліку. 31.05.2018 позивач надав відповідачу належним чином завірені копії документів, вказаних в листі відповідача від 23.05.2018. Разом з цим, не зважаючи на вищевказане, відповідач проігнорував надані документи та не надав їм жодної оцінки. Позивач вказує, що відповідач, безпідставно відмовляючись від підписання додаткової угоди про продовження дії договору, фактично намагається розірвати договір в односторонньому порядку, чим грубо порушує умови як самого договору так і положення чинного законодавства України. Крім того, зазначив, що позивачем за червень липень 2018 року вносилась орендна плата, вказані кошти прийняті відповідачем та не повернуті, що свідчить про мовчазну згоду відповідача продовжити строк дії договору оренди.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити та в обґрунтування зазначив, що дійсно 18.06.2015 між сторонами було укладено договір оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради, на підставі якого позивачу в оренду надано 34 одиниці комунального майна, яке необхідне для забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення. Строк дії договору оренди визначено з 18.06.2015 по 17.06.2018. Відповідач не мав наміру продовжувати дію договору оренди та з дотриманням вимог ч. 2 с. 284 ГК України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» 09.07.18 направив на адресу позивача заяву № 02-19/792 про припинення договору оренди № 02/06-15 від 18.06.2015, що призвело до автоматичного припинення вказаного договору з дати, до настання якої він був укладений, а саме: 17.06.2018. Відповідно, будь-які дії позивача не можуть поновити автоматично вказаний договір або примусити відповідача до укладання додаткового або нового договору. Крім того наголошував, що теза позивача про те, що відповідач, безпідставно відмовляючись від підписання додаткової угоди про продовження дії договору, фактично намагається розірвати договір в односторонньому порядку, чим грубо порушує умови як самого договору, так і положення чинного законодавства - є безпідставною, оскільки неможливо розірвати договір, що був вже автоматично припинений у зв'язку із закінченням строку його дії, тим більше шляхом відмови від підписання додаткового договору. Вказав, що взагалі не може бути мови про ухилення від укладання договору, оскільки відсутній обовязок такий договір укласти. Згода на укладання договору, відмова чи ухилення від укладання договору, укладання якого не є обов'язковим, є проявом принципу свободи договору, закріпленого у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

11.09.2018 суд оголосив про закінчення зясування обставин справи і перевірки їх доказами та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив позов задовольнити та зобовязати відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради в редакції від 22.05.2018

В судових дебатах повноважний представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

18.06.2015 між Русько - Лозівською сільською радою в особі голови ОСОБА_3 та Приватним підприємством «ПОЛЕ-2007» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради (арк. справи 72- 76).

Відповідно до п. 1.2 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (водоканалізаціні споруди), що розміщені за адресою: с. Руська Лозова, вул. Матюшенко, 74, ХПФ, радгосп Берізка, с. Нове, яке знаходиться на балансі Русько Лозівської сільської ради, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку і становить 279707, 00 грн.

Згідно з п. 2.1 Орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання передачі майна.

Сторонами не надано суду акту приймання-передачі майна орендарю, проте сторонами не заперечується факт передачі орендованого майна останньому.

Пунктом 2.2 встановлено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається Русько Лозівська сільська рада Дергачівського району, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади с. Руська Лозова затвердженої рішенням сільської ради № 7 від 17.02.2015 становить на базовий місяць 2447, 44 грн. без ПДВ. Місячна орендна плата підлягає в подальшому індексації у відповідності з чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.1 договору строк дії договору оренди складає з 18 червня 2015 року по 17 червня 2018 року.

Також, умовами, викладеними в п. 7.2 договору, передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору протягом місяця після закінчення строку дії цього договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою до договору, яка є невідємною частиною договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 7.2 договору позивач 22.05.2018 направив на адресу відповідача заяву-пропозицію про укладення додаткової угоди до договору, якою дія договору продовжується на той самий строк та запропонував підписати додаткову угоду, яка додається (арк. справи 77-85).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист директора приватного підприємства ПОЛЕ-2007 було вручено представнику Русько - Лозівської сільської ради 22.05.2018 (арк. справи 86).

Наступного дня, 23.05.2018, у відповідь на заяву-пропозицію Русько - Лозівська сільська рада орендарю надіслала лист № 02-19/568 про надання інформації та просила надати документи, які підтверджують можливість надання приватним підприємством ПОЛЕ-2007 послуг водопостачання та водовідведення згідно вказаного в листі переліку, а саме:

1. ліцензію на централізоване водокористування та водовідведення серії АЕ № 198205 від 09.04.2013;

2. дозволи на спеціальне водокористування від 30.12.2011 № 5635 та від 04.06.2010 № 4832 та сведрдовини, скид стічних вод до власних фільтрації;

3. свідоцтво про атестацію про атестацію санітарно бактеріологічної лабораторії відділу Державної установи «Харківській обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Дергачівської міжрайонної філії № 100-121/2013 та № 100-120/2013;

4.технологічні регламенти експлуатації систем водопостачання та водовідведення;

5. паспорти артсвердловини № 3741, № 12/205, № 3644;

6. дозвіл на спеціальне водокористування від 18.02.2015 № 04.01-10-363, який виданий Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації;

7. висновок Державного агентства водних ресурсів України від 29.01.2015 (акр. справи 87-88).

31.05.2018 приватне підприємство ПОЛЕ-2007 на лист № 02-19/568 від 23.05.2018 направило на адресу Русько - Лозівської сільської ради належним чином завірені документи, згідно опису, а саме:

1. ліцензію на централізоване водокористування та водовідведення

2. дозволи на спеціальне водокористування від 30.12.2011 та від 04.06.2010;

3. свідоцтво про атестацію про атестацію санітарно бактеріологічної лабораторії № 100-121/2013 та № 100-120/2013;

4. технологічний регламент ПП «ПОЛЕ -2007»;

5. паспорти артсвердловин;

6. дозвіл на спеціальне водокористування від 02.07.2015, висновок Державного агентства водних ресурсів України від 23.06.2015 (акр. справи 89-90).

Втім, сторони жодної додаткової угоди щодо продовження строку дії договору не підписали.

Позивач вказує, що відповідач проігнорував направлені йому документи, не надав їм жодної оцінки та намагається розірвати договір в односторонньому порядку, чим грубо порушує умови як самого договору так і положення чинного законодавства України, і просить суд зобов"язати відповідача укласти відповідну додаткову угоду до договору оренди №02/06-15 в доданій до позову редакції.

Водночас, відповідач заперечує вказані твердження позивача та зазначає, що 09.07.2018 направив на адресу позивача заяву № 02-19/792 про припинення договору оренди № 02/06-15 від 18.06.2015, що призвело до автоматичного припинення вказаного договору з дати, до настання якої він був укладений, а саме: 17.06.2018 (арк. справи 126-127).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, ч. 1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Судом встановлено, що орендоване майно у справі, є комунальним, а тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди, є однією із істотних умов договору оренди.

Строк дії договору оренди № 02/06-15 складає з 18 червня 2015 року по 17 червня 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря;загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно з приписами ст. ст. 759, 763, 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ЦК України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на той самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

При цьому, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» обов'язковою передумовою для пролонгації договору оренди є відсутність заперечень орендодавця у встановлений місячний термін

З матеріалів справи вбачається, що відповідач листом від 09.07.2018 № 02-19/792 повідомив позивача про припинення договору оренди № 02/06-15 від 18.06.2015 (арк. справи 126), а отже, право орендодавця на відмову на продовження строку дії договору було реалізовано відповідачем у строки, передбачені законодавством для вчинення таких дій.

При цьому, слід зазначити, що саме по собі належне виконання орендарем своїх зобов"язань в частині сплати орендної плати після закінчення строку дії договору оренди не створює підстав вважати договір оренди № 02/06-15 від 18.06.2015 пролонгованим, тому посилання позивача на те, що ним вносилась орендна плата за червень липень 2018 року, вказані кошти прийняті відповідачем та не повернуті, що в свою чергу свідчить про мовчазну згоду відповідача продовжити строк дії договору оренди, не є підставою для продовження дії договору № 02/06-15 від 18.06.2015, а цілком узгоджується з п. 3.7 договору, в якому зазначено, що в разі закінчення строку дії цього договору орендна плата сплачується орендарем по день фактичної здачі майна орендодавцю по акту приймання передачі, а оскільки нерухоме майно (водоканалізаціні споруди) на даний час не передане орендодавцю Русько Лозівської сільської ради, акт приймання передачі не підписаний між сторонами, оскільки позивач тільки належним чином виконує взяті на себе зобовязання.

Статтею 285 ГК України, статтею 777 ЦК України, частиною третьою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди згідно із законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах.

Отже, вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону.

Верховний суд України у своїй Постанові від 17.05.2017 у справі №3-122гс17 зазначив, що сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму.

Як вбачається з заяви пропозиції про продовження дії договору від 22.05.2018 № 22 ПП "ПОЛЕ-2007" просило відповідача саме продовжити строк дії договору оренди № 02/06-15, а не укласти договір на новий строк з ним, як з орендарем, який має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору на новий строк.

В свою чергу, Русько-Лозівська сільська рада листом від 23.05.2018 № 02-19/568 повідомила орендаря не про свою згоду на продовження дії договору та укладення додаткової угоди, а лише про необхідність надання відповідних документів з метою документальної перевірки забезпечення належного здійснення діяльності орендарем при наданні послуг з водопостачання та водовідведення та можливості продовження спірного договору. При цьому, пізніше, у місячний строк після закінчення строку договору оренди, листом від 09.07.2018 № 02-19/792 повідомила орендаря про свій намір припинити дію договору оренди.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивач до закінчення строку дії договору оренди не ініціював перед відповідачем питання укладення договору оренди на новий строк у зв'язку із належним йому переважним правом за приписами ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". При цьому і серед підстав позову, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, порушення його переважного права як орендаря на укладення договору оренди на новий строк також не зазначено, у зв"язку із чим немає необхідності з'ясовувати, чи належним чином орендар виконував зобов'язання за договором, а також досліджувати обставини, пов'язані з наміром власника використовувати для власних потреб майно, стосовно якого виник спір, в тому числі наявність доказів, які однозначно свідчать про відповідний намір.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що строк дії договору оренди № 02/06-15 від 18.06.2015 закінчився 17.06.2018 та орендодавець повідомив орендаря у встановлений законом строк про намір припинити договір оренди № 02/06-15, і відповідно договір оренди є припиненим, при цьому відсутні правові підстави для зобовязання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди № 02/06-15 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Русько - Лозівської сільської ради в редакції від 22.05.2018, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають, а відтак суд повністю відмовляє в задоволенні позову.

При прийнятті рішення суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2018 по справі № 916/310/17.

З огляду на приписи ст. 129 ГПК України, враховуючи висновки господарського суду про відмову в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 13, 14, 41-46, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 20.09.2018.

Суддя ОСОБА_5