ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/23/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Полтавської області

у складі судді Киричук О.А.

від 01.03.2018 та

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Здоровко Л.М., Фоміна В.О., Тарасова І.В.

від 07.06.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про стягнення 548 708, 87 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 29 грудня 2017 року позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 95713,00 грн. 6% річних та 452 995,87 грн. інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо сплати боргу за векселем №0328, а саме, прострочення оплати за зазначеним векселем.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.03.2018 позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача 95384,24 грн. 6% річних. В іншій частині позову відмовлено.

4. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що відповідачем порушено строки платежу за векселем №0328, держателем якого є позивач.

6. Судами першої та апеляційної інстанцій зазначено, що строк платежу за векселем №0328 настав 26.02.2015 (дата, коли відповідач отримав вимогу позивача про оплату векселя), тому прострочення виконання зобов'язання відповідача починається з наступного дня - 27.02.2015 та закінчується 29.09.2015, оскільки 30.09.2015 відповідач виконав свій обов'язок щодо оплати зазначеного векселя.

7. Також суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що до спірних правовідносин положення статті 625 Цивільного кодексу України не застосовуються, оскільки дані правовідносини врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних витрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. 19 червня 2018 року позивач подав касаційну скаргу.

9. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 01.03.2018 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 452 995,87 грн. інфляційних втрат, 328,76 грн. 6% річних та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. 24 квітня 2000 року між Українським кредитним банком (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк") (Банк) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (Підприємство) був укладений договір №Т-102/042000 (далі - Договір).

11. Відповідно до пункту 1.1 Договору сторони здійснюють обмін рівноцінних паперів, а саме, векселів, зазначених в статті 2 цього Договору на умовах, визначених цим Договором.

12. Згідно з пунктом 2.1 Договору Банк зобов'язується передати Підприємству у власність векселі, перелік яких вказаний у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору загальною номінальною вартістю 66715946,15 грн. Векселі передаються Підприємству з бланковим індосаментом протягом десяти банківських днів з моменту підписання цього Договору.

13. 04 травня 2000 року на виконання умов договору Банк передав, а Підприємство прийняло, зокрема, вексель №0328, емітований Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія "Полтаваобленерго" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго"), номінальною вартістю 1000000,00 грн., дата випуску 04.05.2000, із зобов'язанням заплатити проти цього векселя Банку чи його наказу суму у розмірі 1000000 грн. за пред'явленням, але не раніше 01.01.2015, що підтверджується додатком № 1 до Договору та актом приймання-передачі векселів від 04.05.2000 до Договору.

14. Відповідно до векселя №0328 Банк на його звороті проставив бланковий індосамент на пред'явника із застереженням "без обороту на мене".

15. Позивач звернувся до відповідача з листом №26-1262/1.2-15 від 20.02.2015, у якому пропонував оплатити векселі, зокрема, і вексель №0328 до 12-00 години 24.02.2015.

16. Лист позивача №26-1262/1.2-15 від 20.02.2015 отриманий відповідачем лише 26.02.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з номером штрихкодового ідентифікатора № 900.

17. 26 лютого 2015 року державний нотаріус Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О. звернулась до відповідача телеграмою з пропозицією до 14-00 год. 26.02.2015 здійснити оплату векселів, у тому числі векселя №0328 або повідомити нотаріуса про відмову вчинити такі дії.

18. У зв'язку із невиконанням вказаної вимоги відповідачем, державним нотаріусом Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О. видано акт №1-127 від 26.02.2015 про протест простого векселя №0328.

19. 05 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренко А.В. видано виконавчий напис про стягнення з відповідача заборгованості на суму 1 000 000,00грн, зареєстрований в реєстрі за №365 від 05.03.2015.

20. Відповідач у встановлений строк вексель №0328 не оплатив. Повне погашення боргу за зазначеним векселем здійснено відповідачем 30.09.2016, що підтверджується платіжним дорученням №593688 від 30.09.2016.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

21. Позивач у касаційній скарзі зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень порушили норми матеріального права, а саме, статтю 625 Цивільного кодексу України та статтю 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

22. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм чинного законодавства.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

23. Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон)

Стаття 48

Держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу:

(1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені;

(2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу;

(3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Якщо право регресу використане до настання строку платежу, то з вексельної суми утримуються облікові відсотки. Ці облікові відсотки обчислюються за офіційною обліковою ставкою (банківською ставкою), яка діє на дату використання права регресу за місцем проживання держателя.

Стаття 49

Особа, яка прийме переказний вексель і здійснить платіж за ним, може стягнути з інших зобов'язаних перед нею осіб:

(1) усю сплачену нею суму;

(2) відсотки на вказану суму, обчислені в розмірі шести, починаючи з дня, коли вона здійснила платіж;

(3) будь-які витрати, яких вона зазнала.

Стаття 76 частина 2

Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням.

Стаття 77 частина 1 пункт 2

До простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо строку платежу (статті 33-37).

24. Цивільний кодекс України

Стаття 625 частина 2

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

25. Закон України "Про обіг векселів в Україні"

Преамбула

Цей Закон визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Стаття 1

Законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

26. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

27. Суд зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень здійснюється у касаційному порядку виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги позивача.

28. Суд зазначає, що застосування норм Цивільного кодексу України, які регулюють відповідальність за прострочення виконання зобов'язань до правовідносин, пов'язаних із обігом векселів, можливе лише у випадку вказівки на це в актах вексельного законодавства, що зазначені в Законі України "Про обіг векселів в Україні".

29. Уніфікованим законом не передбачено покладення на зобов'язану за векселем особу інших платежів, ніж зазначені в Уніфікованому законі, зокрема не передбачено можливості пред'явлення до стягнення збитків від інфляції.

30. Положення статті 625 Цивільного кодексу України у даній справі не підлягають застосуванню, оскільки спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання.

31. З огляду на викладене, Суд відхиляє аргументи позивача про те, що оскаржувані судові рішення прийнято з порушенням приписів статті 625 Цивільного кодексу України.

32. Суд також відхиляє аргументи позивача про порушення судами першої та апеляційної інстанцій статті 48 Уніфікованого закону щодо невірного обрахування дати настання строку платежу, оскільки, як встановлено судами строк платежу за векселем №0328 у відповідача виник 26.02.2015 - дати, коли відповідач отримав вимогу позивача про оплату векселя, тобто, з моменту належного пред'явлення позивачем простого векселя, строк платежу в якому не зазначено.

33. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

35. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

36. Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

37. Положення статті 625 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до правовідносин сторін, які врегульовано вексельним законодавством, оскільки стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання не передбачено вексельним законодавством.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 01.03.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 у справі №917/23/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

І. Ткач