ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/1280/18

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм», м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета»,

Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів

про

стягнення 157863,14 грн.

без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» про стягнення 157863,14 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2018 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 09.07.2018 для подачі відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Разом з тим, подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору, з огляду на погашення заявленої до стягнення суми боргу, який існував за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15, в підтвердження чого подав оригінали платіжних доручень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15 (далі - договір) відповідно до умов якого позивач – постачальник зобов’язується поставити та передати у власність відповідача – покупця лікарські засоби і вироби медичного призначення (далі – товар) у кількості, асортименті і по цінах згідно накладних, а відповідач зобов’язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору товар за даним договором постачається окремими партіями у відповідності з накладними на основі замовлень покупця. У замовленні покупець визначає номенклатуру товару, кількість, узгоджену ціну та умови оплати.

Згідно з п. 3.4 договору перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару в місці постачання у відповідності до п. 3.3 цього договору. Доказом передачі партії товару у власність покупця являється накладна оформлена належним чином та підписана уповноваженою особою покупця, з печаткою покупця.

Відповідно до п. 4.1 договору покупець здійснює оплату товару після його реалізації. Розрахунок сум, які належать до сплати постачальнику, здійснюється на підставі звітів покупця про реалізований в звітному місяці товар, які останній надає постачальнику до 10-го числа кожного місяця, що слідує за звітним.

Згідно з п. 4.2 договору оплата здійснюється до 30 числа кожного місяця, що слідує за звітним шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі на підставі звіту на місяць, що вказаний в п. 4.1. договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання (п. 5.1 договору).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений у період з 08.11.2016 по 28.12.2016 товар у строк визначений договором.

В якості доказу поставки відповідачу товару у вказаний період на виконання умов зазначеного договору позивач надав суду, завірені копії видаткових накладних від 08.11.2016 № ЮФ0027696 на суму 66048,85 грн., від 06.12.2016 № ЮФ0030592 на суму 40778,77 грн., від 14.12.2016 № ЮФ0031413 на суму 14021,28 грн., від 21.12.2016 № ЮФ0032226 на суму 8014,30 грн., від 21.12.2016 № ЮФ0032228 на суму 45907,28 грн., від 28.12.2016 № ЮФ0033088 на суму 38439,75 грн.

Під час розгляду справи відповідач погасив заборгованість за поставлений позивачем на виконання умов вказаного договору товар у спірному періоду по видатковим накладним від 08.11.2016 № ЮФ0027696 на суму 66048,85 грн., від 06.12.2016 № ЮФ0030592 на суму 40778,77 грн., від 28.12.2016 № ЮФ0033088 на суму 38439,75 грн., що підтверджується поданими відповідачем до суду оригіналами платіжних доручень від 22.08.2018 № 980021088 на суму 30000,00 грн., від 23.08.2018 № 990024061 на суму 20000,00 грн., від 28.08.2018 № 990034206 на суму 30000,00 грн., від 31.08.2018 № 990034482 на суму 77683,00 грн., від 03.09.2018 № 990034468 на суму 0,14 грн.

Оскільки, відповідачем під час розгляду справи сплачено заборгованість за поставлений позивачем на виконання умов вказаного договору товар у спірному періоду по вказаним видатковим накладним в сумі 145267,37 грн. то суд приходить висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 145267,37 грн. боргу за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закриває провадження у справі у вказаній частині вимог, позаяк, предмет спору в зазначеній частині вимог у даній справі відсутній.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача решти суми боргу за вказаним договором в розмірі 12595,77 грн., то суд зазначає таке.

Згідно з приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В якості доказу наявності простроченого боргу за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15 в розмірі 12595,77 грн. позивач посилається на решту вищевказаних видаткових накладних від 14.12.2016 № ЮФ0031413 на суму 14021,28 грн., від 21.12.2016 № ЮФ0032226 на суму 8014,30 грн., від 21.12.2016 № ЮФ0032228 на суму 45907,28 грн.

Судом досліджено вказані видаткові накладні, та встановлено, що за ними позивач поставив відповідачу товар на виконання умов іншого договору від 23.06.2011 № 87/11, наявність чи відсутність заборгованості за яким, з огляду на предмет та підстави позову, які визначив сам позивач в поданій до суду позовній заяві, не стосується предмету спору у даній справі.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором постачання продукції медичного призначення (лікарських засобів, виробів медичного призначення) від 26.11.2015 № 413/15 у спірному періоді в розмірі 12595,77 грн. є недоведеними та безпідставними, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору в частині позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, ч. 9 ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» 145267,37 грн. боргу.

2. В решті позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 13.09.2018.

Суддя                                 Ю.В. Подоляк