РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2018Справа № 910/9063/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Контакт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" про стягнення 242 616,55 грн., за участю представників позивача - Павлюк В.М., довіреність №905 від 11.09.2018 року, відповідача - Горди В.В., довіреність №66 від 06.08.2018 року, Пономаренко К.П., довіреність №66 від 06.08.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 12 800,00 грн. основного боргу, 977,55 грн. інфляційних втрат, 300,89 грн. 3% річних, 3096,90 грн. пені та 2 560,00 грн. штрафу за договором №1/23-02-2016 від 23.02.2016 року, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 625, 693 ЦК України та ст.ст. 179, 193, 232 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.07.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 08.08.2018 року.

06.08.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що підтверджують факт поставки саме за договором №1/23-02-2016 від 23.02.2016 року, окрім того, якість поставленого товару не відповідає звичайному рівню якості для таких товарів. При цьому просить зменшити розмір штрафних санкцій або звільнити його від відповідальності на підставі ст. 219 ГК України.

03.09.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання

про зупинення провадження у справі, у якому він просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/10501/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Контакт" про визнання договору купівлі-продажу № 322 від 11.04.2018 року неукладеним.

Так, згідно п. 5. ч. 1. ст. 227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Між тим, відповідачем не доведено об'єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі за вказаним позовом. При цьому, зібрані докази в даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) укладання між сторонами договору купівлі-продажу № 322 від 11.04.2018 року. За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом відмовлено.

12.09.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву на 17.09.2018 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Контакт" (продавець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" (покупець) було укладено договір № 322 купівлі-продажу (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов'язується продати, а покупець - прийняти та оплатити товар (надалі - «товар») на умовах ЕХW (франко-склад продавця) або за додатковою згодою сторін - на умовах РСА (франко-перевізник, склад продавця або база перевізника) згідно «Інкотермс»-2010.

Пунктом 1.2. договору визначено, що загальний обсяг купівлі-продажу по цьому договору (ціна договору) на умовах ЕХW (франко-склад, м. Київ) становить: 600 000,00 (шістсот тисяч грн. 00 коп.) грн., в тому числі ПДВ 100 000,00 грн. Вартість кожної окремої партії товару вказується продавцем у видатковій накладній на цю партію товару за цінами продавця на дату підписання вказаної видаткової накладної, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що кількість, асортимент та ціна за одиницю товару (з урахуванням п. 1.2. цього договору) вказуються продавцем у видатковій накладній. Отримання представником покупця партії товару за видатковою накладною буде свідчити про погодження сторонами найменування, асортименту, кількості та ціни партії товару, яка вказана у видатковій накладній. Будь-які поставки товару у період дії цього договору є поставками за вказаним договором, навіть за відсутності посилання на договір у рахунку на оплату та/або видаткових накладних.

За умовами п. 2.1. договору покупець повинен повністю оплатити товар протягом 15 (п'ятнадцять) днів з дати його поставки, якщо видатковою накладною не буде передбачений інший порядок оплати.

Згідно п. 2.2. договору продавець має право незалежно від дати та/або призначення платежу зарахувати будь-які грошові кошти, отримані від покупця, в погашення самого раннього боргу покупця перед продавцем (у т.ч. за іншим договором).

Пунктом 2.3. договору визначено, що якість та упаковка товару повинні відповідати ДСТУ або ТУ підприємства - виробника товару. У разі, якщо товар підлягає обов'язковій сертифікації, за вимогою покупця до товару додається копія сертифікату відповідності, засвідчена продавцем.

Відповідно до п. 2.4. договору приймання-здача товару за кількістю та якістю здійснюється безпосередньо на складі продавця, а при продажу товару на умовах РСА - на складі покупця. У разі невідповідності кількості та/або якості товару виклик представника продавця є обов'язковим. Після підписання видаткової накладної претензії щодо кількості товару не приймаються.

Поясненнями позивача, а також видатковими накладними №8151 від 13.04.2018 року та № 8320 від 17.04.2018 року, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу відповідно до умов договору на загальну суму 224 369,80 грн.

Отже, позивач виконав свої зобов'язання за договором, а відповідач у свою чергу не виконав належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару у строк передбачений договором та на даний час має заборгованість у розмірі 224 369,80 грн., з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача, проте, доводи відповідача з приводу того, що позивачем не надано доказів, що підтверджують факт поставки саме за договором купівлі-продажу №1/23-02-2016 від 23.02.2016 року не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів укладення між сторонами іншого договору окрім договору купівлі-продажу №1/23-02-2016 від 23.02.2016 року та спростовуються п. 1.3. договору, яким визначено, що будь-які поставки товару у період дії цього договору є поставками за вказаним договором, навіть за відсутності посилання на договір у рахунку на оплату та/або видаткових накладних.

Посилання відповідача на те, що якість поставленого товару не відповідає звичайному рівню якості для таких товарів та унеможливлює його використання за цільовим призначенням є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту, що поставлений позивачем товар був неналежної якості, при цьому факт отримання відповідачем товару без заперечень та зауважень підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довіреностями представників відповідача, уповноважених на отримання товару, тому у відповідності до умов п. 2.4. договору після підписання видаткової накладної претензії щодо кількості товару не приймаються. Жодних доказів звернення до позивача з приводу неналежної якості поставленого товару, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, в силу ч. 1. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушені відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 224 369,80 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.2. договору за прострочення оплати товару покупець на вимогу продавця зобов'язаний сплатити його суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також сплатити 10% річних від простроченої суми.

Позивачем у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару у строк передбачений п. 2.1. договору нараховано відповідачеві 4 146,99 грн. 10% річних.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4 146,99 грн. 10% річних також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

На підставі вищезазначеного п. 3.2. договору у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати товару у строк передбачений п. 2.1. договору позивачем нараховано пеню на загальну суму 14 099,76 грн.

При цьому, відповідач у відзиві просив зменшити розмір штрафних санкцій або звільнити його від відповідальності на підставі ст. 219 ГК України.

Згідно ч. 3 ст. 219 ГК України якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Проте, як вже було зазначено вище, відповідачем не доведено факту поставки позивачем товару неналежної якості, що є, на думку відповідача, підставою для звільнення його від відповідальності за допущене порушення. Тому підстави для зменшення судом розміру відповідальності або звільнення відповідача від відповідальності на підставі ст. 219 ГК України відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абіт-Текс" (01103, м.Київ, бульвар Дружби Народів, 28-А, н/п 6, офіс 1; код 39830791) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Контакт" (02081, м. Київ, вул. Сортувальна, 2, код 32043747) 224 369 (двісті двадцять чотири тисячі триста шістдесят дев'ять) грн. 80 коп. основного боргу, 14 099 (чотирнадцять тисяч дев'яносто дев'ять) грн. 76 коп. пені, 4 146 (чотири тисячі сто сорок шість) грн. 99 коп. 10% річних та 3 639 (три тисячі шістсот тридцять дев'ять) грн. 24 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 21.09.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна