КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2018 р. Справа№ 925/5/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - не прибули,

від відповідача - Мельник А.Ю. - дов. № 417 від 28.08.2018,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 03.05.2018

у справі № 925/5/18 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області

до Ватутінського комунального виробничого підприємства

«Водоканал»

про стягнення 538 506,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Черкаській області (далі - позивач, Держекоінспекція) звернулася з позовом до Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» (далі - відповідач, Ватутінське КВП «Водоканал») про стягнення заподіяної державі шкоди в розмірі 538 506,81 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач у порушення ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України самовільно використовував водні ресурси без отримання відповідного дозволу у період з 03.03.2016 по 26.10.2016.

У запереченнях проти позову, відповідач зазначає, що ним не порушувались умови спеціального водокористування. Своєчасно подано до Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА заяву та відповідний передбачений законодавством пакет документів для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Наведене дозволяло на підставі опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття здійснювати таке спірне водокористування (п. 1 постанови КМУ від 27.01.2010 № 77).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/5/18 у позові відмовлено повністю.

Обґрунтування рішення суду зводиться до того, що відповідач звернувся вперше із заявою про надання дозволу на спеціальне водокористування 28.01.2016 (за місяць до закінчення дії попереднього дозволу). Проте, отримав відмову у наданні відповідного дозволу. Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал», враховуючи вимоги ч. 8 ст. 49 Водного кодексу України, набуло право здійснювати водокористування без отримання відповідного документа дозвільного характеру за принципом мовчазної згоди лише з 24.09.2016, оскільки Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА не надало відповіді на четверту заяву відповідача від 12.08.2016, яку прийнято Центром надання адміністративних послуг в цей же день (а.с. 40). При цьому, суд зазначив про нерівномірність щоденного використання відповідачем води, що в свою чергу призводить до неможливості встановити розмір збитків за період з 03.03.2016 по 23.09.2016.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державна екологічна інспекція у Черкаській області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/5/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач мав право здійснювати водокористування лише на підставі відповідного дозволу, який був відсутній у період з 03.03.2016 по 26.10.2016. Отже, розрахунок позивача є обґрунтованим та таким що відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Черкаській області сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/5/18 залишено без руху, надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

06.07.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2018 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області усунено недоліки в апеляційній скарзі (надано належно оформлену заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження).

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 925/5/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Смірнової Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Черкаській області у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Смірнова Л.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.08.2018.

13.08.2018 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.08.2018, у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 925/5/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 справу № 925/5/18 прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Державної екологічної інспекції у Черкаській області у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 26.10.2016 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал».

За результатами перевірки складено акт від 26.10.2016 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал», в якому встановлено, що дія попереднього дозволу закінчилась 02.03.2016, з 03.03.2016 водокористування відповідачем проводиться з 18 свердловин:

- с. Юрківка (1 свердловина, джерело «Гремуче-1»);

- Богачівська долина-Північний водозабір (4 свердловини, з яких одна резервна);

- с. Стебне (13 свердловин, з яких чотири резервні) без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням статей 44, 48 Водного кодексу України.

Перевірку додержання вимог природоохоронного законодавства проведено у присутності уповноважених осіб відповідача, якими підписано Акт перевірки та отримано його примірник.

26.10.2016 складено протокол про адміністративне правопорушення № 010839, за яким головний інженер Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» допустив невиконання умови п. 2.1 дозволу на викиди, самовільне водокористування, користування надрами (підземні води) юрківської ділянки без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 23, 56 Кодексу України про надра та ст. ст. 44,48 Водного кодексу України.

27.10.2016 винесено постанову № 010003 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої головного інженера Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 527,00 грн. Квитанцією № ПН П1409628 від 17.11.2016 штраф було сплачено.

31.10.2016 Державна екологічна інспекція у Черкаській області винесла Припис №108, яким встановила відповідачу строк на отримання Дозволу на спеціальне водокористування до 31.12.2016.

Як зазначив відповідач, дозвіл на спеціальне водокористування ним отримано 28.12.2016, тобто в межах строку визначеного п. 3 Припису №108 від 31.10.2016.

Державною екологічною інспекцією у Черкаській області здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, який проведено у відповідності до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 № 767/16783 із змінами та доповненнями, його сума складає 538 506,81 грн.

Враховуючи невідшкодування відповідачем зазначених збитків, Державна екологічна інспекція у Черкаській області звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з Ватутінського КВП «Водоканал» 538 506,81 грн. збитків, розрахованих за період з 03.03.2016 по 26.10.2016.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 46 Водного кодексу України передбачено, що водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 9 ст. 44 Водного кодексу України, ст. 16, 21 Кодексу України про надра встановлений обов'язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволів на користування надрами (спеціальне водокористування).

Згідно ч. 8 ст. 49 Водного кодексу України видача або надання відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви та документів, необхідних для видачі дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії попереднього дозволу на водокористування закінчувався 02.03.2016, тоді як 28.01.2016 Ватутінське КВП «Водоканал» подало заяву до Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА через Центр надання адміністративних послуг з пакетом документів для отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Тобто, відповідач вчинив дії на отримання дозволу своєчасно.

Проте, 26.02.2016 Ватутінським КВП «Водоканал» отримано письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру.

Листом від 18.04.2016 № 02/1878, на повторне звернення Ватутінського КВП «Водоканал» із заявою та документами на отримання дозволу з усунутими недоліками, Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА відмовило у видачі дозвільного документа.

Листом від 30.06.2016 за №02-34/2773, на третє звернення Ватутінського КВП «Водоканал» із заявою та документами на отримання дозволу, Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА в чергове відмовило у видачі дозвільного документа.

12.08.2016 відповідачем вчетверте подано до Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА через Центр надання адміністративних послуг заяву з доданими документами для отримання дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 40).

Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА у строки передбачені ч. 8 ст. 49 Водного кодексу України ні дозволу, ні відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування відповідачу не надало.

Як зазначалося вище, відповідач отримав дозвіл лише 28.12.2016.

Оскільки відсутні інші докази, що підтверджують звернення відповідача про отримання дозволу після 12.08.2016, судом першої інстанції зроблено висновок, що дозвіл виданий на підставі тих документів, що були подані 12.08.2016.

Додані позивачем до апеляційної скарги докази, які на його думку спростовують висновки суду, колегією суддів відхиляються, оскільки апелянтом не обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції, в порядку п. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи принцип мовчазної згоди, передбачений положеннями ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2010 № 77 «Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди», суд першої інстанції дійшов наступного висновку. На підставі заяви відповідача від 12.08.2016 та пакету документів для отримання дозволу на спеціальне водокористування, з урахуванням ненадання відповіді у строк встановлений ч. 8 ст. 49 Водного кодексу України (30 календарних днів), а також враховуючи принцип мовчазної згоди (10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі), відповідач мав право здійснювати водокористування без отримання відповідного документа дозвільного характеру з 24.09.2016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач невірно визначив період з 03.03.2016 по 26.10.2016 та розмір збитків у сумі 538 506,81 грн., здійснений на підставі інформації наданої довідкою № 480 від 18.11.2016, в якій зазначено, що за період з 03.03.2016 по 26.10.2016 зі свердловин забрано 222 790,57 м3 води.

Оскільки вірним був би період з 03.03.2016 по 23.09.2016.

Стосовно періоду з 24.09.2016 по 26.10.2016, суд першої інстанції зазначив про відсутність вини відповідача, оскільки відповідач не порушував положень Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», зокрема ст. ст. 44, 48 Водного кодексу України, а отже розрахунок розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування водними ресурсами не відповідає Методиці.

Наведене стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 538 506,81 грн. шкоди, як необґрунтованої.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та додатково звертає увагу на наступне.

Статтею 110 Водного кодексу України передбачено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у забрудненні та засміченні вод, а також у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідач завчасно звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Черкаської ОДА із заявою про отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Представник Ватутінського КВП «Водоканал» зазначив, що відповідач є комунальною установою, яка забезпечує населення м. Ватутіне водою, а показники, які дозвільний орган постійно просив уточнити фактично не змінюються.

При цьому, відповідач відзвітував про обсяги водовикористання, сплатив платежі за використання водних ресурсів, пеню за несвоєчасну сплату платежів.

Під час перевірки перевищення обсягу використання (ліміту) Державною екологічною інспекцією у Черкаській області не виявлено.

Наведене свідчить, що відповідач як добросовісний учасник у правовідносинах з державою, вживав заходів щодо отримання дозволу і не мав на меті порушення правил ліцензування. Таким чином, вина відповідача в заподіянні збитків відсутня, як відсутня і його протиправна поведінка.

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Враховуючи встановлені вище обставини відсутності усіх елементів складу цивільного правопорушення, судова колегія зазначає, що наведене є окремою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення збитків.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/4933/17.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, судова колегія погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Державною екологічною інспекцією у Черкаській області в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/5/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Державної екологічної інспекції у Черкаській області задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Державну екологічну інспекцію у Черкаській області (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2018 у справі № 925/5/18 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 925/5/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.І. Мартюк

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 03.09.2018