ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. Справа № 916/819/18
Господарський суд Одеської області у складі:

судді - Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання: Матвієнко А.С.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності від 15.07.2016р.

відповідача: не зявився,

розглянувши справу №916/819/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дерева Раю (65023, м. Одеса, Італійський бульвар,4) до Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1) про визнання договору оренди №95-ор від 10.02.2010р., укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «Дерева раю», щодо берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м., поновленим строком на 15 років,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 10.02.2010р. між ТОВ «Дерева Раю» та Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради було укладено договір оренди №95-ор берегозахисної споруди ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м., за умовами п.7.1. якого сторони погодили, що він діє до 10.02.2025р. Згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. по справі №916/917/17 договір оренди №95-ор від 10.02.2010р. було достроково розірвано. Вказана постанова набрала законної сили 21.11.2017р., у звязку з чим договір №95-ор припинив свою дію 21.11.2017р. Однак, як вказує позивач, він не отримував від позивача вимогу щодо повернення обєкта оренди, у звязку з чим станом на 02.05.2018р. позивач фактично користується обєктом оренди на умовах, передбачених договором №95-ор, сплачуючи орендну плату та виконуючи всі його умови. Спираючись на положення ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.764 ЦК України, виходячи із фактичного користування обєктом нерухомого майна, позивач вважає, що договір оренди берегозахисної споруди №95-ор є поновленим на 15 років. Свою правову позицію позивач грунтує на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 12.10.2016р. по справі №395/951/14-ц.

Згідно відзиву Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради від 04.06.2018р. за вх.№11093/18, у відповідності до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. по справі №916/917/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.04.2018р., якою розірвано спірний договір, Управлінням листом №12/01-10/1207 від 07.12.2017р. було повідомлено позивача про розірвання з ним договору оренди, у звязку з чим з цього часу будь-які договірні відносини, у тому числі щодо орендної плати з позивачем припинились. Управління зазначає у відзиві, що листом від 26.04.2018р. №04/01-10/343 повідомив позивача про необхідність підписати акт повернення майна з оренди, але вказаний лист позивачем проігноровано. Управління не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.764 ЦК України, оскільки договірні відносини між орендарем та орендодавцем припинились.

У відповіді на відзив від 23.06.2018р. за вх.№12636/18 позивач зазначає, що розірвання договору є одним із варіантів закінчення строку його дії. Також, позивач зазначає, що позивачем до справи не подано доказів надсилання йому листа №12/01-10/1207 від 07.12.2017р. та отримання ним його. Крім того, позивач вказує, що листи Управління від 13.04.2018р. №04/01-10/280, від 26.04.2018р. №04/01-10-343 не містять вимог щодо повернення орендованого майна.

Суд приймає даний відзив та розглядає його в якості правової позиції відповідача, незважаючи на те, що в процесі розгляду справи відповідача, яким подано відзиву, було замінено на правонаступника ДКВ ОМР, оскільки відповідно до ч.2 ст.52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.05.2018р. відкрито провадження у справі №916/819/18, постановлено розглядати справу №916/819/18 за правилами Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 06.06.2018р. об 11год.00хв.

Ухвалами від 06.06.2018р., від 01.08.2018р. суд відкладав підготовче засідання у даній справі.

Ухвалою суду від 25.06.2018р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 09.08.2018р. включно, відкладено підготовче засідання суду на „25 липня 2018р. о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 18.07.2018р. підготовче засідання було перепризначене на 01.08.2018р. об 11год.30хв.

Ухвалою суду від 09.08.2018р. закрито підготовче провадження по справі №916/819/18/, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.09.2018р. о 10год.30хв.

Ухвалою суду від 17.08.2018р. задоволено клопотання Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради від 14.08.2018р. за вх.№2-4125/18 про заміну Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради на його правонаступника - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, подане у порядку ст.52 ГПК України, замінено у справі №916/819/18 відповідача Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради на його правонаступника - Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Клопотання позивача від 15.06.2018р. за вх.№11991/18 про ознайомлення з матеріалами справи було задоволено судом.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

10.02.2010р. між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (орендодавець) та ТОВ «Дерева Раю» (орендар) було укладено договір оренди берегозахисної споруди №95-ор, який стосувався передачі орендодавцем орендарю у строкове платне користування берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м. (п.1.1. договору).

У п.7.1. договору №95-ор від 10.02.2010р. сторони визначили, що він укладався терміном на 15 років та мав діяти з 10.02.2010р. по 10.02.2025р.

Відповідно до п.2.3. договору №95-ор від 10.02.2010р. у випадку припинення даного договору, майно протягом 20-ти днів повертається орендарем орендодавцеві в стані і кількості, визначеному в акті прийому-передачі, із невіддільними від орендованого майна поліпшеннями. Майно вважається повернутим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі та фактичного повернення майна.

До договору №95-ор від 10.02.2010р. сторонами було підписано додатки, у тому числі додано до позову: Схему розміщення берегозахисної споруди, акт приймання-передачі від 10.02.2010р., розрахунок орендної плати.

21.11.2017р. Одеським апеляційним Господарським судом по справі №916/917/17 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради прийнято рішення, яким розірвано договір оренди берегозахисної споруди: ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м., від 10.02.2010р. №95-ор, укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «Дерева Раю».

Вказана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. набрала законної сили 21.11.2017р. (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/Review/70425081) та залишена без змін постановою Верховного Суду від 25.04.2018р. (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/Review/73730543).

На проведення фактичних оплат за користування означеною вище берегозахисною спорудою позивач подав платіжні доручення №391 від 31.10.2017р. на суму 35000грн., №402 від 28.11.2017р. на суму 20000грн., №413 від 19.12.2017р. на суму 10000грн., №419 від 14.02.2018р. на суму 12000грн., №455 від 16.04.2018р. на суму 20000грн., №443 від 17.04.2018р., №456 від 02.05.2018р. на суму 45000грн., які містять призначення платежу: за оренду пляжу жовтень 2017р. квітень 2018р. по договору №95-ор від 10.02.2010р.

Листами від 07.12.2017р. №12/01-10/1207, від 13.04.2018р. №04/01-10/280, від 26.04.2018р. №04/01-10/343 Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради повідомляло відповідача про те, що договір №95-ор є розірваним з 21.11.2017р., та висувало вимогу про явку відповідача для підписання акту прийому-передачі орендованого майна.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позовах, суд дійшов наступних висновків.

Правовідносини сторін у дійсному спорі регулюються наступними положеннями чинного законодавства.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003 р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України від 16.01.2003 р.).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст.627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як передбачено ч.1 ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування (ч.ч.1, 2 ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору (ч.ч.1, 2, 3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

За положеннями ч.3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище, постановою ОАГС від 21.11.2017р. по справі №916/917/17, яка набрала законної сили 21.11.2017р. та залишена без змін постановою Верховного Суду від 25.04.2018р., розірвано договір оренди берегозахисної споруди: ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м., від 10.02.2010р. №95-ор, укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «Дерева Раю». За таких умов, між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «Дерева Раю» відсутні договірні відносини оренди, у звязку з чим відсутні підстави для поновлення дії договору оренди у порядку ст.764 ЦК України, який припинив свою дію внаслідок примусового розірвання у судовому порядку через невиконання ТОВ «Дерева Раю» його істотних умов.

За викладених обставин, не підлягають судом задоволенню позовні вимоги позивача про визнання договору оренди №95-ор від 10.02.2010р., укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ «Дерева Раю», щодо берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу «Аркадія» між траверсами №20 (першої черги ПЗС) та №1 (другої черги ПЗС), загальною площею 3200кв.м., поновленим строком на 15 років.

Додатково суд враховує, що свою правову позицію позивач грунтує на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 12.10.2016р. по справі №395/951/14-ц, але у даних спірних правовідносинах суд не вбачає підстав до прийняття до уваги означеного судового акту, оскільки у названій справі предметом спору були правовідносини сторін щодо використання майна після спливу строку дії договору та відсутності заперечень іншої договірної сторони щодо його продовження, а у справі №916/819/18 спір становить твердження позивача про можливість поновлення за мовчазної згоди дії розірваного внаслідок порушення його умов орендарем у судовому порядку договору. Разом з цим, наявні в матеріалах справи копії листів відповідача щодо необхідності повернення за актом приймання-передачі обєкту оренди свідчать про небажання орендодавця продовжувати орендні правовідносини із позивачем.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повній мірі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 1762грн. відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» (65023, м. Одеса, Італійський бульвар, 4, ) повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762грн. покласти на ТОВ «Дерева Раю» (65023, м. Одеса, Італійський бульвар, 4, )

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 вересня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук