РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2018Справа № 910/7833/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ"

про стягнення 99 490,00 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Дьогтяр О.О.

Представники сторін:

від позивача - Яворська К.І. за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ" про стягнення 99 490,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 17.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 відкладено розгляд справи №910/7833/18 до 06.09.2018.

В судові засідання 17.07.2018, 06.09.2018 представник відповідача не з'являвся, проте був повідомлений належним чином про час, дату та місце судових засідань.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38Б.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу (011), що свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, і мав достатньо часу для подання відзиву та заперечень у разі їх наявності.

Представник позивача в судовому засіданні 06.09.2018 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2007 між Приватним акціонерним товариством "ІНГО Україна" (далі - позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" (далі - страхувальник) був укладений Генеральний договір страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків (далі - Договір), предметом якого є страхування транспортного засобу "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

10.03.2017 о 08 год. 10 хв. в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в бік вул. Кобера, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Причиною дорожньо-транспортного пригоди стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, який рухався в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в бік вул. Кобера, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з зупинившимся попереду в попутному напрямку транспортним засобом автомобілем "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який продовжив самовільний рух та допустив зіткнення з зупинившимся в попутному напрямку транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дана обставина підтверджується довідкою ДАІ №894645 від 10.03.2017 та постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва справа №488/1021/17 від 14.04.2017 (провадження №3/488/760/17), копії яких містяться у матеріалах справи.

14.04.2017 постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва в адміністративній справі №488/1021/17 визнано винним ОСОБА_2, у вчинені правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія", який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" згідно з Генеральний договір страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків від 07.06.2007.

На виконання умов генерального договору страхування №47-07 від 07.06.2007 на підставі страхового акту №1510950 від 18.07.2017 позивач виплатив на рахунок страхувальника 137 405,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7522 від 24.07.2017.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва справа №488/1021/17 від 14.04.2017 (провадження №3/488/760/17).

На час скоєння вищевказаної ДТП (10.03.2017) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб під час експлуатації автомобіля НОМЕР_2, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АК/0261442 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн., діючий поліс на 10.03.2017.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АК/0261442 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля НОМЕР_2, на час спірної ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого ТОВ "Автоальянс Київ" рахунку-фактура №АН092337 від 29.06.2017 складає 155 926,26 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачем надано суду Звіт про оцінку автомобіля №0075 складений 31.03.2017, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта пропорційності становить 161 372,53 грн. Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 0,0000. Розрахунок фізичного зносу колісного транспортного засобу здійснено відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 зі змінами від 08.12.2004.

Судом також враховано, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП (10.03.2017) строк його експлуатації не перевищував семи років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу №АК/0261442 розмір франшизи становить 510,00 грн. Отже, сума зобов'язання, що має бути сплачена відповідачем становить 99 490,00 грн. = (100 000,00 грн. - 510,00 грн. франшизи).

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/0261442 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100 000,00 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (137 405,22 грн.), за вирахуванням франшизи за полісом №АК/0261442 в розмірі 510,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 99 490,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в розмірі 99 490,00 грн.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 178, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд 38Б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) суму страхового відшкодування у розмірі 99 490 (дев'яносто дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.09.2018

Суддя І.І. Борисенко