ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

20.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2532/18

за позовом Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, м. Павлоград

до відповідача-1:Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної державної адміністрації, Дніпропетровська область, смт. Петропавлівка

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича, Дніпропетровська область, м. Павлоград

про визнання недійсним рішення тендерного комітету

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від прокуратури (позивач): Вороновська О.В., службове посвідчення № 040413 видане 20.01.2016 року, прокурор відділу;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Шульгат В.В., довіреність № б/н від 17.07.2018 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної державної адміністрації та до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича, в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної держадміністрації, оформлене протоколом розгляду тендерних пропозицій № 61 та опубліковане на веб - порталі уповноваженого органу з питань закупівель "Prozorro" від 20.02.2018 року, яким визначено переможцем процедури закупівлі "код ДК 021:2015-15413000-6 тверді залишки рослинних жирів та олій", розміщену на веб - порталі "Prozorro" №UА-2018-02-02-002456-b пропозицію ФОП Крючков Артур Геннадійович (РНОКПП: НОМЕР_1);

- визнати недійсним договір про закупівлю товарів № 3-П-18 від 03.03.2018 року за результатами проведення процедури закупівлі "код ДК 021:2015-15413000-6 тверді залишки рослинних жирів та олій", розміщену на веб - порталі "Prozorro" №UА-2018-02-02-002456-b;

- зобов'язати ФОП Крючков Артур Геннадійович повернути кошти, в сумі 1 049 300 грн. 00 коп., отримані в якості оплати за поставлену продукцію за договором про закупівлю товарів №3-П-18 від 03.03.2018 року;

- стягнути з відповідачів судовий збір на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, розрахунковий рахунок 0291 в ДКСУ у м. Київ, , за кодом класифікації видатків бюджету -2800).

Заявлені вимоги прокурор обґрунтовує тим, що рішення тендерного комітету Петропавлівського РВО від 20.02.2018 року та договір від 03.03.2018 року № 3-П-18 суперечать вимогам законодавства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 року позовну заяву залишено без руху, та зобов'язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази оплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 13 977,50 грн.;

22.06.2018 року від позивача до канцелярії суду надійшли докази сплати судового збору за платіжним дорученням № 1582 від 19.06.2018 року на суму 13 977,50 грн., відтак позивачем було усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.07.2018 року о 10:30 год.

18.07.2018 року електронною поштою до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

19.07.2018 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву вих. № 14/07-1 від 14.07.2018 року.

До канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області 23.07.2018 року від прокуратури надійшла відповідь на відзив вих. № 04-13-18 від 23.07.2018 року.

У підготовче засідання 24.07.2018 року представник прокуратури (позивача) та відповідача-1 не з'явились.

У судовому засіданні 24.07.2018 року представник відповідача-2 подав клопотання про продовження строку розгляду підготовчого провадження для належної підготовки справи для розгляду по суті на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження для належної підготовки справи для розгляду по суті на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.08.2018 року о 10:20 год.

У підготовчому засіданні 30.08.2018 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 30.08.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті 20.09.2018 о 10:20 год.

При виготовленні тексту ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року в резолютивній частині ухвали було допущено описку та замість "1. Продовжити строк розгляду підготовчого провадження до 12.09.2018 року включно." було невірно вказано "1. Продовжити строк розгляду підготовчого провадження до 27.09.2018 року включно.".

Ухвалою суду від 30.08.2018 виправлено описку в резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року. Викладено перший абзац резолютивної частини ухвали суду у справі №904/2532/18 від 24.07.2018 року у наступній редакції: "1. Продовжити строк розгляду підготовчого провадження до 12.09.2018 року включно.".

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд вбачає підстави для залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Звернення прокурора до суду з позовом обґрунтовується необхідністю захисту порушених інтересів держави внаслідок того, що у органів, які уповноважені здійснювати функції контролю у сфері публічних закупівель відсутні повноваження щодо звернення до суду із позовами про визнання договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг за бюджетні кошти недійсними, тому позов заявляє в інтересах держави прокурор як позивач.

При цьому всупереч вимогам статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор не надав жодного доказу на підтвердження своєї позиції, обмежившись посиланням на "необхідність захисту порушених інтересів держави".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом до іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 ГПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Крім того, ч. З ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі", визначено, що контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, Рахункова палата, Антимонопольний комітет України.

Згідно ст. 2, 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", одним із головних завдань органу державного фінансового контролю є здійснення державного фінансового контролю за дотриманням законодавства про державні закупівлі.

Перевірка державних закупівель полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання підконтрольними установами законодавства про державні закупівлі та проводиться органом державного фінансового контролю на всіх стадіях державних закупівель. Контроль за дотриманням законодавства щодо закупівель здійснюється як у порядку проведення перевірки державних закупівель, так і під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Згідно п. 10 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Виходячи зі змісту наведених положень Закону, орган який має право звертатись до суду в інтересах держави, є орган фінансового контролю.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Доведення підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст. 74 ГПК України шляхом подання належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Частиною 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підстави для звернення Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної державної адміністрації та до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича відсутні, а позов підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 4 ст. 226 ГПК України встановлено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Отже, судовий збір підлягає поверненню за клопотанням Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 185, п. 5 ч. 1 ст. 226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної державної адміністрації та до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича про визнання недійсним рішення тендерного комітету - залишити без розгляду.

Згідно з приписами ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.09.2018

Суддя В.Г. Бєлік