ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" вересня 2018 р. Справа № 903/439/18

Суддя господарського суду Волинської області Войціховський В.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Освіта Плюс" від 21.09.2018р. про забезпечення позову

по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Освіта-Плюс", м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

- ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, м. Луцьк

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету", м. Харків

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Проінвестком", м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів:

- ОСОБА_3 нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, м. Київ,

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАРУМ", м. Київ,

- ОСОБА_5, м. Київ,

- ОСОБА_6, м. Київ

про визнання недійсним договору

без виклику сторін

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Освіта-Плюс" звернулось до господарського суду з позовом від 21.06.2018р. №32 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету", Товариства з обмеженою відповідальністю "Проінвестком", в якому просить суд визнати недійсним договір від 24.05.2016р. купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 2542,7 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №01, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Сагайдачного, 6, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проінвестком", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №131.

В правове обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. ст. 16, 203, 215, 234, 257 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 26.06.2018р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.07.2018р., залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 26.07.2018р. розгляд справи в підготовчому судовому засіданні було відкладено на 09.08.2018р.

Ухвалою суду від 09.08.2018р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження до 24.09.2018р.; розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 13.09.2018р.; залучено до участі в справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАРУМ" (03150, АДРЕСА_1, ), ОСОБА_5 (03150, АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (02099, м. Київ, Дарницький район, вул. Російська, буд. 31, кімната 137).

Ухвалою суду від 13.09.2018р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2018р.

21 вересня 2018 року на адресу суду від позивача-ТОВ "Освіта - Плюс" надійшла заява (вх.№01-68/53/18 від 21.09.2018р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення площею 2542,7кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

При цьому заявник просить суд розглянути дане клопотання в судовому засіданні 01.10.2018р., а також вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення площею 2542,7кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 лише у випадку задоволення позову, разом із винесенням рішення суду по суті спору.

Заява обгрунтована наступними обставинами.

Збираючи докази для матеріалів судової справи №903/439/18, позивачем було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої встановлено, що обєкт нерухомості - нежитлове приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, реєстраційний номер 01, що є предметом фіктивного правочину який оскаржується в рамках судової справи №903/439/18, переданий в іпотеку іпотекодержателю - ТОВ "ЗАРУМ" за зобовязаннями, що виникли між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно договору позики №31/05-16 від 31.05.2016р.

У відповідності до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтями 37, 38 ЗУ "Про іпотеку" визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель вправі здійснити продаж предмета іпотеки.

Згідно даних реєстру виданих ліцензій на здійснення освітньої діяльності у сфері освіти (https ://mon.gov.ua/ua/tag/litsenzuvannyа) станом на 16.07.2018р. за адресою м. Луцьк, вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, освітню діяльність здійснює Волинський коледж ОСОБА_3 вищого навчального закладу "Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_7".

У відповідності до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 вищий навчальний заклад "Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_7" серед числа засновників має ОСОБА_8, яка, в свою чергу, також є співзасновником Відповідача 1 у даній справі- Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету", що, на думку позивача, наводить на обґрунтовані висновки щодо повязаності вказаних осіб та продовження фактичних дій щодо використання Відповідачем 1 майна проданого згідно оскаржуваного правочину.

Отже, враховуючи законну можливість іпотекодержателя здійснити продаж предмета іпотеки, чи набуття особисто права власності на предмет іпотеки, що ускладнить подальше повернення предмета іпотеки у власність Відповідача 1 - ТОВ "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" для подальшого задоволення вимог кредиторів, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення площею 2542,7кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Заявником до матеріалів даної заяви долучено відомості щодо здійснення освітньої діяльності у сфері освіти станом на 16.07.2018р., копії безкоштовних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" та ТОВ "Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_7".

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на визначені положення ст. 140 ГПК України, судом прийнято рішення стосовно розгляду відповідного клопотання ТОВ "Освіта - Плюс" в дводенний термін з дня його надходження до суду за наявними поясненнями заявника, обгрунтуваннями та документами, з огляду на те, що клопотання ТОВ "Освіта - Плюс" щодо розгляду клопотання в судовому засіданні 01.10.2018р. виходить за рамки визначених ГПК України процесуальних строків, а клопотання про вжиття заходів забезпечення позову лише разом із винесенням рішення суду по суті спору та у випадку задоволення позову суперечить принципам господарського судочинства в цілому, оскільки носить невизначений характер та ставить вирішення відповідного клопотання в залежність від результату вирішення господарського спору по суті, що є неприпустимим.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться в нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку враховуючи ту обставину, що предметом спору у даній справі виступає визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.05.2016р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проінвестком", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №131 предметом якого є нежитлове приміщення, загальною площею 2542,7 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №01, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, щодо якого позивач і просить вжити заходи забезпечення позову, беручи до уваги те, що визначене нежитлове приміщення може бути відчужене, передане іншій особі, що в майбутньому може утруднити виконання рішення суду при задоволенні позову або зробити таке виконання неможливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення площею 2542,7кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

В даному аспекті судом прийнято до уваги й той факт, що за наслідками укладення між ТОВ "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" та ТОВ "Проінвестком" оспорюваного в даній справі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.05.2016р., мала місце подальша передача нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, реєстраційний номер 01, що є предметом правочину який оскаржується в даній справі, в іпотеку іпотекодержателю ТОВ "ЗАРУМ" за зобовязаннями, що виникли між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно договору позики №31/05-16 від 31.05.2016.

При цьому суд засвідчує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що позивачем до заяви про забезпечення позову подано докази на підтвердження можливості проведення дій, спрямованих на відчуження нежитлового приміщення, яке є предметом оскаржуваного в даній справі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.05.2016р., і рішення щодо визнання недійсним якого є предметом спору у даній справі.

Спосіб забезпечення позову, який просить позивач, відповідає предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Освіта - Плюс" від 21.09.2018р. про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нежитлове приміщення площею 2542,7кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 25 вересня 2018 року.

4. Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

5. Строк предявленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 26.09.2021р.

6. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Освіта-Плюс" (м. Луцьк, вул. Кравчука, 2/9, ).

7. Боржниками за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету" (м. Харків, вул. 17-го Партзїзду, 38А, ), Товариство з обмеженою відповідальністю "Проінвестком" (м. Київ, вул. Ковпака, буд. 3, офіс 1, ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд в строки визначені ст. 256 ГПК України.

Оскарження ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Копії ухвали направити сторонам та на адресу електронної пошти () ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області та оригінал ухвали на паперовому носії.

Суддя В. А. Войціховський