УХВАЛА

про розгляд скарги на дії (бездіяльність)

державного виконавця

м. Київ

13.09.2018Справа № 910/8315/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ,

на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пономаренко Лідії Миколаївни, м. Київ, з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі № 910/8315/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-Інноваційний союз», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничсервіс», Київ,

про стягнення 781 071,13 грн.

за участю представників:

скаржник - Сєрова Є.І. (довіреність від 23.08.2017 № 10-541/Д);

позивача - не з'явився;

відповідача-2 - не з'явився;

Відділу - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/8315/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-Інноваційний союз» (далі - ТОВ «Промислово-Інноваційний союз») про стягнення з публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») 595 712,46 грн. інфляційних втрат та 85 358,67 грн. 3% річних внаслідок неналежного виконання контракту № 180/2013 від 26.06.2013; про солідарне стягнення з ПАТ «Укрнафта» та товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничсервіс» (далі - ТОВ «Залізничсервіс») 100 000 грн. - 3% річних за договором поруки № 02-08-2014/14 від 02.08.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/8315/16 від 21.06.2016 в позові ТОВ «Промислово-Інноваційний Союз» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/8315/16 від 22.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва № 910/8315/16 від 21.06.2016 скасовано та прийнято нове рішення, згідно якого позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з ПАТ «Укpнaфта» та ТОВ «Залізничсервіс» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 3% річних у розмірі 100 000,00 грн.; стягнуто з ПАТ «Укpнaфта» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 3% річних у розмірі 84 192,89 грн. та індекс інфляції у розмірі 595, 712,46 грн.; стягнуто з ПАТ «Укpнaфта» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 5 849,29 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 6 434, 22 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції; стягнуто з ТОВ «Залізничсервіс» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 5 849,29 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 6.434,22 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

10.01.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/8315/16 від 23.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду скасовано в частині стягнення з ПАТ «Укрнафта» 595 712,46 грн. інфляційних втрат та в частині солідарного стягнення з ТОВ «Залізничсервіс» 3% річних у розмірі 100 000 грн. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 про відмову у позові у цій частині залишено в силі. В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 залишено без змін. Стягнуто з ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» на користь ПАТ «Укрнафта» 10 735,62 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

05.04.2017 на виконання постанови Вищого господарського суду України № 910/8315/16 від 23.03.2017 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 визнано наказ Господарського суду міста Києва № 910/8315/16 від 10.01.2017 про стягнення з ПАТ «Укpнaфта» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 3% річних у розмірі 84 192,89 грн. та індекс інфляції у розмірі 595 712,46 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 595 712,46 грн. індексу інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 визнано наказ Господарського суду міста Києва № 910/8315/16 від 10.01.2017 про солідарне стягнення з ПАТ «Укpнaфта» та ТОВ «Залізничсервіс» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 3% річних у розмірі 100 000 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ТОВ «Залізничсервіс» 100 000 грн. 3% річних.

Постановою Верховного Суду від 02.04.2018 постанову Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі №910/8315/16 скасовано в частині позовних вимог про стягнення з ПАТ «Укрнафта» на користь ТОВ «Промислово-Інноваційний союз» 3% річних в сумі 84 192,89 грн. та в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову в частині цієї вимоги відмовлено. В іншій частині постанову Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 910/8315/16 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 було задоволено заяву ПАТ «Укрнафта»; визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ПАТ «Укрнафта» на користь Товариства 3% річних у розмірі 84 192,89 грн., наказ Господарського суду міста Києва від 10.01.2017; визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 10.01.2017; стягнуто з Товариства на користь ПАТ «Укрнафта» 4 875,70 грн., отриманих за наказами Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 зі справи № 910/8315/16.

18.06.2018 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.218 видано наказ у справі №910/8315/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 заяву ПАТ «Укрнафта» про виправлення описки в наказі Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 задоволено; виправлено помилку в судовому наказі Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 у справі № 910/8315/16 шляхом зазначення вірного найменування боржника, а саме - «Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інноваційний союз».

17.08.2018 від ПАТ «Укрнафта» до суду надійшла скарга від 16.08.2018 № 01/01/07/2570 на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) Пономаренко Лідії Миколаївни з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 зі справи № 910/8315/16.

Розпорядженням В.о.керівника апарату Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 № 05-23/1507 було призначено повторний автоматизований розподіл скарги у зв'язку із відпусткою судді Сівакової В.В.

У результаті повторного автоматизованого розподілу скаргу було передано на розгляд судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 прийнято скаргу до свого провадження та призначено її розгляд на 04.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 відкладено розгляд скарги на 13.09.2018, у зв'язку із необхідністю належного повідомлення учасників справи.

12.09.2018 Відділ подав суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП №56885986.

Частиною дев'ятою статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З огляду на наведене, суд, у зв'язку з тим, що Відділом не надіслано копії доказів, що подані до суду, не приймає до розгляду документи Відділу, подані 12.09.2018.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною другою статті 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судове засідання 13.09.2018 з'явився представник скаржника, який підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представники позивача, відповідача-2 та Відділу у судове засідання 13.09.2018 не з'явилися; про причини неявки суд не повідомили.

Слід зазначити, що про судове засідання призначене на 13.09.2018 сторони і Відділ були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що матеріали справи є достатніми для вирішення скарги, господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі державного виконавця та представників сторін виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, господарський суд зазначає таке.

Стягувач просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу щодо неперевірки майнового стану ТОВ «Промислово-інноваційний союз» у 10 строк з дня відкриття виконавчого провадження №56886954;

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу щодо ненакладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «Промислово-інноваційний союз», що перебувають на рахунках та зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, в межах строку, передбаченого статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу здійснити перевірку майнового стану ТОВ «Промислово-інноваційний союз» у виконавчого провадження №56886954 згідно з вимог частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження»;

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу у виконавчого провадження №56886954 накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ «Промислово-інноваційний союз», що перебувають на рахунках та зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Обґрунтовуючи скаргу стягувач зазначає, що старшим державним виконавцем Відділу Пономаренко Л.М. не вчиняються дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 було стягнуто з ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» на користь ПАТ «Укрнафта» 4 875,70 грн., отриманих за наказами Господарського суду міста Києва № 910/8315/16 від 10.01.2017.

18.06.2018 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 щодо стягнення 4 875,70 грн. було видано відповідний наказ.

01.08.2018 на підставі вказаного наказу за заявою ПАТ «Укрнафта» Відділом відкрито виконавче провадження № 56886954 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 у справі №910/8315/16; зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Судом встановлено, що як на момент подання скарги, так і станом на день прийняття даної ухвали старшим державним виконавцем Відділу не виконані обов'язки покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження» щодо проведення перевірки майнового стану боржника, що фактично є бездіяльністю.

У зв'язку з наведеним, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу щодо неперевірки майнового стану ТОВ «Промислово-інноваційний союз» у 10 строк з дня відкриття виконавчого провадження №56886954, а тому вимога про зобов'язання державного виконавця Відділу здійснити таку перевірку згідно з вимогами частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що ж до вимог стосовно визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Відділу щодо ненакладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «Промислово-інноваційний союз», то слід вказати таке.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною сьомою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що передумовою накладення арешту на майно є його виявлення самим державним виконавцем, тобто внаслідок відповідної перевірки майнового стану, або ж визначення такого майна самим стягувачем при подач відповідної заяви про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, без встановлення наявності на рахунках боржника та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, грошових коштів та інших цінностей, вчинення дій щодо накладення арешту на такі кошти та цінності неможливе.

Саме на підставі отриманих результатів перевірки майнового стану державний виконавець вчиняє дії щодо накладення арешту.

Отже, вказані вимоги скаржника не є обґрунтованими, суперечать чинному законодавству України, є по суті передчасними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 235, 240 та 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пономаренко Лідії Миколаївни з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/8315/16 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пономаренко Лідії Миколаївни щодо неперевірки майнового стану ТОВ «Промислово-інноваційний союз» у 10 строк з дня відкриття виконавчого провадження №56886954.

3. Зобов'язати старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пономаренко Лідію Миколаївну здійснити перевірку майнового стану товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-Інноваційний союз» у виконавчому провадженні №56886954 згідно з вимогами частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

4. У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили 13.09.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.09.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук