ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2018 р. Cправа № 902/413/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Торговий дім "Вінницька нафтова компанія", смтСтрижавка Вінницького району Вінницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смтСтрижавка Вінницького району Вінницької області

про стягнення 92187,19 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу

сторони правом участі в судовому засіданні не скористались

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Вінницької області 19.07.2018 надійшла позовна заява приватного підприємства "Торговий дім "Вінницька нафтова компанія" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 92187,19 грн заборгованості, що нарахована з посиланням на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору купівлі-продажу №01/11-04 від 11.04.2017, з яких: 82170,60 грн - сума основного боргу, 6532,56 грн - 0,15% відсотків за кожен день користування кредитом та 3484,03 грн - 0,08% штрафу від суми простроченої заборгованості за кожен день.

Ухвалою суду від 24.07.2018 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №902/413/18, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі №902/413/18 призначити на 11.09.2018.

11.09.2018 до канцелярії суду представником відповідача подано виписки банку про сплату відповідачем 92187,19 грн заборгованості.

На визначену дату представники позивача та відповідача не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями за вх.№6634, 6836 від 02.08.2018 та від 08.08.2018 відповідно.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.04.2017 між приватним підприємством "Торговий дім "Вінницька нафтова компанія" (Постачальник, позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 01/11-04 (Договір), відповідно до умов якого (п.1) постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому "товар", у відповідність з умовами, визначеними цим Договором та/або Додатками до нього (в подальшому "Додатками"), які є його невід'ємною частиною (а.с. 11,12, т. 1).

3агальна сума даного Договору складає загальну вартість поставленого Товару, яка зазначена у всіх Додатках або рахунках-фактурах, згідно з документами, що засвідчують прийому-передачі Товару (п. 2.2. Договору).

Згідно із п. 3.3. Договору право власностi на Товар, а також всi пов'язані з ним ризики, переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі Товару на підписання уповноваженою особою Покупця відповідних документів, які засвідчують прийом-передачу товару (видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, та/або акту прийому передачі товару) в пункті поставки.

Відповідно до п. 5.1. Договору оплата Товару проводиться Покупцем у безготівковій формі в національній вaлютi України, шляхом перерахування 100% після отримання рахунку, або з відстрочкою платежу з домовленості грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

В разi несвоєчасної оплати за Товар у вказаний термін, Товар вважається наданим на умовах товарного кредиту з відсотковою ставкою 0,15 % за кожен день користування кредиту. У випадку прострочення оплати Покупець сплачує Постачальнику штраф у pозміpi 0,08% суми простроченої заборгованості за кожен день.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу дизпаливо ДТ-Л-К5, сорт С у кількості 4998 л на загальну суму 127170,60 грн з ПДВ на підтвердження чого у справі містяться обопільнопідписані та скріплені печатками сторін товарно-транспортні накладні (а.с.13-16, т.1).

Як зазначено позивачем у поданій до суду позовній заяві відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 45000,00 грн, сплативши 20 квітня 2018 року 20000 грн та 22 травня 2018 - 25000 грн.

З огляду на вказане у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за вказаним Договором в сумі 82170,60 грн.

01.06.2018 позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу (отриману відповідачем 06.06.2018) з проханням погашення заборгованості за Договором та сплати визначених договором штрафних санкцій (а.с. 19, 20, т.1).

В подальшому, у зв'язку із невиконання відповідачем зобов'язання з оплати отриманого товару позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з останнього 92187,19 грн заборгованості за поставлений товар та штрафу.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи позивачем до канцелярії господарського суду Вінницької області позовну заяву №б/н від 25.06.2018, вх.№443/18 від 19.07.2018 здано 19.07.2018.

Ухвалою суду від 24.07.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у даній справі.

Разом з тим, згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень слідує, що у період з 05.07.2018 10.09.2018 відповідачем було проведено повне погашення заявленої до стягнення суми 92187,19 грн заборгованості, а саме: 40000 грн 00 коп. сплачено 05.07.2018, 45187 грн 19 коп. - 21.08.2018 та 7000 грн 00 коп. - 10.09.2018.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами Договору між ними виникли зобов'язання, які мають правову природу договору купівлі-продажу.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи №902/413/18 позовна заява з додатками подана представником позивача до суду 19.07.2018, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду Вінницької області.

Разом з тим, як свідчать надані відповідачем виписки банку 05.07.2018 відповідачем на момент відкриття провадження у справі було проведено погашення суми заборгованості в розмірі 40000 грн 00 коп.

В той же час, провадження у справі № 902/413/18 за вказаним позовом було відкрито 24.07.2018, тобто на момент відкриття провадження у справі предмет спору в частині стягнення 40000 грн 00 коп. заборгованості між сторонами у даній справі був відсутній.

При цьому, решту суми основного бору в розмірі 52187 грн 19 коп. відповідачем, згідно виписок банку від 21.08.2018 та 10.09.2018, погашено після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент прийняття судом позову до розгляду та відкриття провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного, провадження у справі в частині стягнення 52187 грн 19 коп. боргу підлягає закриттю у звязку з припинення існування предмета спору після звернення з позовом до суду (відсутністю предмету спору в цій частині вимог позивача).

Разом з тим в частині решти заявленої позивачем до стягнення суми боргу в розмірі 40 000 грн 00 коп. права і охоронювані законом інтереси останнього відповідачем не були порушені, що вказує на безпідставність заявлення позовних вимог в цій частині, оскільки сума основного боргу вже була погашена відповідачем на момент відкриття провадження у даній справі.

Відтак, в задоволенні позову в частинні стягнення 40 000 грн 00 коп. основного боргу слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з покладенням суми судового збору в частині в частині відмови в задоволенні 40 000 грн боргу на позивача.

При цьому у зв'язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 52187 грн 19 коп. боргу в зв'язку із відсутністю предмета спору позивачу підлягає поверненню 997 грн 47 коп. судового збору, для повернення якого ПП "Торговий дім "Вінницька нафтова компанія" із врахуванням положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" необхідно подати до суду відповідне клопотання, оскільки за його відсутності у суду відсутнє повноваження на здійснення такої процесуальної дії.

Слід також роз'яснити, що відповідно до положень частин 4 та 5 статті 240 ГПК України в зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписав рішення у справі №902/413/18 без його проголошення. Датою ухвалення рішення у дані справі, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст.ст. 7, 8, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У стягненні 40 000 грн 00 коп. боргу відмовити.

2. Провадження у справі №902/413/18 в частині стягнення 52187 грн 19 коп. закрити.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 17 вересня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ПП "Торговий дім "Вінницька нафтова компанія" (23210, Вінницька область, Вінницький район, смтСтрижавка, вул.Присадибна, буд.7)

3 - відповідачу - ФОП ОСОБА_1 (23210, Вінницька область, Вінницький район, смтСтрижавка, вул.9-го Травня, буд.38).