ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018. Справа № 917/778/18

м. Полтава

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго", вул. М. Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36007

до Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, 36014

про стягнення 46365,87 грн.,

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 08.02.18. № 10-75/1881), ОСОБА_2 (довіреність від 13.08.18. № 10-75/12053)

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (далі - позивач/ ПАТ "Полтаваобленерго") звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (далі - відповідач/ ПАТ "Полтавський ТМЗ") 46365,87 грн. пені. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору постачання електричної енергії № 0001 від 12.12.2012.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.08.2018. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 12.09.2018.

В судове засідання 12.09.2018. відповідач не з'явився.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв'язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 12.09.2018. представники позивача підтримують позов у повному обсязі.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2012. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач за договором) було укладено договір про постачання електричної енергії № 0001 (далі - Договір).

Відповідно до Розділу 1 "Предмет договору" даного Договору, постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 «Зобов'язання сторін» Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, діючиминормативними актами та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно з п. 2.3.3. Договору споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», які є невід'ємною частиною даного Договору.

Додатком №1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу» до Договору визначені обсяги постачання електричної енергії.

Згідно з умовами п. 1 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору розрахунковим вважається період з 8:00 годин останнього дня попереднього місяця до 8:00 годин такого ж числа поточного місяця.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії за регульованим тарифом.

Пунктом 2 Додатку №2 «Порядок розрахунків» до Договору передбачено, що Споживач здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на наступний розрахунковий період плановими платежами. Платежі за електричну енергію здійснюються Споживачем, на підставі отриманого у Постачальника рахунка, платіжними дорученнями на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника у наступних обсягах та строки:

- 10 % від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період на 1 день розрахункового періоду;

- 40 % від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період на 10 день розрахункового періоду;

- 40 % від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період на 20 день розрахункового періоду;

- 10 % від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період на 25 день розрахункового періоду.

Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг електричної енергії, заявленій на поточний розрахунковий період та на відсоток планового платежу.

У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем самостійно протягом 5 операційних днів з дня виписки рахунку.

Згідно пункту 4.2.1. Договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком (п. 2 Додатку № 2 «Порядок розрахунків») Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками. Крім того, порядок та розмір нарахування штрафних санкцій обумовлений п. п. 9, 10 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору.

Позивач стверджує, що відповідач систематично порушує умови договору в частині своєчасного здійснення платежів на наступний розрахунковий період, тобто на 1, 10, 20, 25 день розрахункового періоду у сумі вартості 10%, 40%, 40%, 10% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, відповідачу на підставі п. 4.2.1. Договору нарахована пеня за несвоєчасну оплату заявленого обсягу споживання за період з червня 2017 року по травень 2018 року, яка склала 46365,87 грн.

На підтвердження погоджених договірних величин електроспоживання позивачем надано копії листів відповідача за період з 05.05.2017. по 23.05.2018., а також копії листів позивача про коригування договірних величин електроспоживання за період з 05.05.2017. по 01.06.2018. Вказані листи позивача мають відмітку (вхідний штамп) відповідача про отримання листа. Також позивачем надано копії платіжних доручень на підтвердження здійснених відповідачем оплат по договору.

Крім цього, до позовної заяви додано копії рахунків, виставлених позивачем відповідачу на оплату пені за невиконання умов договору і докази їх направлення відповідачу (копії реєстрів відправки вихідної кореспонденції, списків згрупованих поштових відправлень, чеків Укпошти, повідомлень про вручення).

Позивач стверджує, що відповідачем рахунки на сплату пені не оплачені в зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 46365,87 грн. пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач систематично порушував строки оплати вартості обсягу електричної енергії заявленого на наступний розрахунковий період плановими платежами, передбаченими п. 2 Додатку №2 «Порядок розрахунків» до Договору від 12.12.2012.

В зв'язку з цим позивач відповідно до п. 4.2.1. договору правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені нарахованої за загальний період з 09.06.2017. по 30.05.2018. і встановив його правильність.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 46365,87 грн. пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, 36014; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; ) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (вул. М. Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36007; ) 46365 грн. 87 коп. пені та 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.09.2018.

Суддя О.С. Семчук