ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 вересня 2018 р. Справа № 902/220/18

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Лабунської Т.І., за участю секретаря судового засідання Матущак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" № 3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт" у розмірі 898 169,44 дол.США (23 648 801,36 грн.), 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів у справі

за заявою: Приватного підприємства "Про-Істейт" (вул. І Богуна, буд. 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 21010)

про банкрутство

за участю:

представника забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" - Гамей В.В.;

ліквідатор - Коломієць М.О.;

присутній від ТОВ "Бізнес Сіті Груп" - Луценко Р.О., керівник

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/220/18 за заявою Приватного підприємства "Про-Істейт" про банкрутство.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі про банкрутство ПП "Про-Істейт" в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою суду від 22.05.2018 року боржника - ПП "Про-Істейт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором є ліквідатор Коломієць М.О..

26.06.2018 року до суду надійшла заява забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" № 3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт" у розмірі 898 169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред"явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 27.06.2018 року зазначену заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.07.2018 року та зобов"язано ліквідатора Коломійця М.О. надати письмове пояснення щодо даної заяви ТОВ "Фінансова компанія"Поліс".

Ухвалою суду від 02.07.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2018 року.

16.07.2018 року ліквідатором Коломійцем М.О. на виконання законодавчих вимог подано відзив від 16.07.2018 року на заяву забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс", в якому ліквідатор зазначив про те, що кредиторські вимоги до ПП "Про-Істейт" на суму 23 648 801,36 грн. не підлягають задоволенню, оскільки надані боржником документи підтверджують наявність грошових вимог до ОСОБА_6, яка жодного відношення до банкрута немає. За твердження арбітражного керуючого надані документи не підтверджують наявності у ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" грошових вимог до боржника. При цьому зауважив, що ПП "Про-Істейт" своє майно в іпотеку ПАТ "ВТБ Банку" та ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" не передавало. На момент придбання ПП "Про-Істейт" нерухомого майна не було інформації про наявність будь-яких іпотек. Іпотекодавцем за вказаним у заяві ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" договором іпотеки є ОСОБА_6, яка немає жодного відношення до боржника і її дії не повинні створювати обов"язки для банкрута чи порушувати його право власності.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року розгляд заяви з підстав, передбачених законодавством відкладено на 10.09.2018 року.

10.09.2018 року в судовому засіданні суд повідомив присутніх учасників справи про те, що ліквідатором Коломійцем М.О. подано заяву №б/н від 10.09.2018 року про застосування позовної давності до заяви забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" № 3.268 від 22.06.2018 року та клопотання № б/н від 10.09.2018 року про витребування оригіналів документів.

Суд, зважаючи на приписи ст. 42 ГПК України прийняв подані документи до розгляду.

Судом встановлено, що заява про застосування позовної давності до заяви забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" ліквідатором обгрунтована тим, що строк позовної давності щодо всіх вимог за кредитним договором № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року, укладеним між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_6 збіг. Зокрема, строк позовної давності згідно правової позиції ліквідатора не закінчився лише щодо двох платежів: 10.07.2015 року (9 500,00 дол.США) та 03.08.2015 року ( 8 189,94 дол. США).

Суд, дослідивши усі доводи, викладені ліквідатором в заяві про застосування позовної давності до заяви забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс", надавши їм правову оцінку дійшов висновку, що вищезазначена заява задоволенню не підлягає, зважаючи на значну суму кредиту, взяту позичальником за кредитним договором №24.100/08-СК від 04.08.2008 року.

Щодо клопотання арбітражного керуючого № б/н від 10.09.2018 року про витребування оригіналів документів, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

В прохальній частині вказаного клопотання ліквідатор клопоче про:

1. витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» для пред'явлення у судовому засіданні оригіналів всіх доданих до заяви із грошовими вимогами документів;

2. витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» для пред'явлення у судовому засіданні оригіналів всіх платіжних доручень та/або меморіальних ордерів, які підтверджують платежі на які посилається заставний кредитор;

3. витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» для пред'явлення у судовому засіданні оригіналів всіх документів, які підтверджують законність діяльності юридичної особи код 33643178 та код 14359319.

За результатами розгляду зазначеного клопотаня суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Усі письмові докази, додані заставним кредитором до заяви є належно засвідченим копіями. Зокрема, кожен письмовий документ містить відмітку "з оригіналом згідно", підпис представника за довіреністю, дату засвідчення та відтиск печатки ТОВ «Фінансова компанія «Поліс». Окрім того, суд звертає увагу, що окремі належним чином завірені копії письмових документів, долучених до заяви, а саме такі як: договір про відступлення права вимоги грошових зобов"язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року (а.с. 87, т. 2); Додаткова угода № 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов"язань за фінансовими кредитами від 27.11.2015 року були перевірені в судовому засіданні на відповідність оригіналу, пред"явленому представником товариства суду.

Відносно витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» для пред'явлення у судовому засіданні оригіналів всіх платіжних доручень та/або меморіальних ордерів, які підтверджують платежі на які посилається заставний кредитор суд вважає за доцільно зазначити, що клопотанням № 3.374 від 31.08.2018 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» долучив до матеріалів заяви письмовий розрахунок заборгованості за кредитним договором № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року (а.с. 43-44, т. 4), в якому чітко вказані платіжні періоди для оплати кредиту ОСОБА_6 та суми, які розраховано для здійснення проплати останньою.

З даного письмого розрахунку вбачається, що ОСОБА_6 погасила свою кредитну заборгованість лише на суму 7 728,57 дол.США, а решта сума боргу у розмірі 898169,44 дол. США станом на 27.11.2015 року залишилась непогашеною.

Долучені до заяви заставного кредитора належним чином завірені копії виписок по особовому рахунку ОСОБА_6 (а.с.97-128, т. 2) та письмовий розрахунок заборгованості за кредитним договором № 24.100/08-СК від 04.08.2008 року (а.с. 43-44, т. 4) є належними доказами та не викликають сумніву щодо своєї невідповідності оригіналу, так як засвідчені з дотриманням усіх правових приписів, якими врегульовано порядок завірення документів.

Також суд вважає, що вимога ліквідатора про витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» для пред'явлення у судовому засіданні оригіналів всіх документів, які підтверджують законність діяльності юридичної особи код 33643178 та код 14359319 є необгрунтованою та суд не ставить під сумнів дійсність документів, доданих заабезпеченим кредитором до заяви.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши детально усі докази, додані до заяви заставного кредитора, суд не вбачає підстав для того, щоб вважати, викладені в них факти сумнівними чи недостовірними.

До того ж, до заяви заставного кредитора додано й рішення інших судів (а.с. 129-136, т. 2), предметом розгляду яких були відповідні договори, долучені заставним кредитором до заяви. Окрім того, ОСОБА_6 при наданні усних пояснень посилалась на додані до заяви договори, сплачуючи кредиторську заборгованість.

Позаяк статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

11.09.2018 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» підтримав в судовому засіданні подану ним заяву про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт" у розмірі 898 169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред"явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів та просив суд її задовольнити.

Ліквідатор Коломієць М.О. проти задоволення заяви заперечив, підтримавши позицію, викладену у відзиві.

Суд, заслухавни пояснення присутніх учасників справи, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази встановив наступні обставини.

04.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк) та ОСОБА_6 (позичальник), м.Чернівці укладено кредитний договір №24.100/08-СК із змінами і доповненнями, згідно якого ПАТ «ВТБ Банк» надав позичальнику кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому даним договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04.08.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позичальником укладено іпотечний договір №24.100/08-ДИ01, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., зареєстрований в реєстрі за №4615.

Відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є будинок з надвірними будівлями, а саме: виділені в натурі нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (вул. Леніна), буд. 119, а саме: приміщення загальною площею 355,80 кв.м., а саме: 2-51 приміщення площею 17,10 кв.м.; 2-52а коридор площею 41,00 кв.м.; 2-52 коридор площею 44,30 кв.м.; 2-53 приміщення площею 42,90 кв.м.; 2-54 коридор площею 2,90 кв.м.; 2-55 приміщення площею 19,50 кв.м.; 2-56 приміщення площею 19,80 кв.м.; 2-57 приміщення площею 19,30 кв.м.; 2-58 приміщення площею 23,60 кв.м.; 2-60 приміщення площею 25,40 кв.м.; 2-61 приміщення площею 21,10 кв.м.; 2-62 приміщення площею 51,90 кв.м.; 2-63 приміщення площею 27 кв.м.

Судом встановлено, що в подальшому 18.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Поліс» укладено договір про відступлення права вимоги rрошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ, 29.03.2016 року Додаткову угоду №5 до даного договору та 12.05.2016 року договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави. Згідно яких Банк відступив право вимоги, зокрема, за кредитним договором та іпотечним договором від 04.08.2008 року, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Відтак, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» стало кредитором позичальника за кредитним договором та іпотекодавцем згідно іпотечного договору від 04.08.2008 року.

З матеріалів поданої ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» заяви вбачається, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року у справі №2609/20010/12 позов позичальника ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним кредитний та іпотечний договори задоволено.

Натомість рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, рішення суду першої інстанції від 13.09.2012 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Судом з»ясовано, що 06.12.2017 року до Державного реєстру прав внесено запис про іпотеку щодо нежитлових приміщень на підставі іпотечного договору від 04.08.2008 року, рішення Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2015 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2016 року про виправлення описки в рішенні суду від 15.02.2015 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.137 - 143, т. 2).

За твердженням представника ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», 12.08.2016 року вперше звернулося до приватного нотаріуса з метою відновлення запису про іпотеку на підставі іпотечного договору від 04.08.2008 року у зв'язку з тим, що у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2015 року було виявлено описку, а відновлення запису про іпотеку стало неможливим до виправлення даної описки у встановленому законодавством порядку. При цьому, цього ж дня ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» дізналося, що нежитлові приміщення були відчужені позичальником приватному підприємству «Про-Істейт» за договором купівлі-продажу, серія та номер: 4348, виданий 27.10.2012 року, видавник: Іщенко А.В., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу. Відтак, 20.05.2014 року за ПП «Про-Істейт» було зареєстровано право власності, що підтверджується Витягом з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки від 29.05.2018 року №125469381 слідує, що нежитлові приміщення зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №01 та мають опис: виділені в натурі нежитлові приміщення загальною площею 348 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, буд. 119, що складаються з: 2-51 приміщення площею 17.10 кв.м., 2-52а коридор площею 37,90 кв.м., 2-52 коридор площею 42,90 кв.м., 2-53 приміщення площею 22,70 кв.м., 2-54 приміщення площею 25,50 кв.м., 2-55 приміщення площею 24,10 кв.м., 2-56 приміщення площею 20,00 кв.м., 2-57 приміщення площею 11,60 кв.м., 2-57а приміщення площею 8.00 кв.м., 2-58 приміщення площею 23,00 кв.м., 2-59 приміщення площею 22,50 кв.м., 2-60 приміщення площею 21,30 кв.м., 2-61 приміщення площею 10,10 кв.м., 2-62 приміщення площею 14.00 кв.м., 2-63 приміщення площею17,90 кв.м., 2-111 приміщення площею 19,80 кв.м., 2-112 коридор площею 5,00 кв.м., 2-113 коридор площею 4,60 кв.м..

Суд, детально ознайомившись із змістом іпотечного договору та Інформаційної довідки встановив, що в описі вищезазначених нежитлових приміщень наявні певні відмінності.

Зокрема, в інформаційній довідці від 29.05.2018 року № 125469381 зазначено, що нежитлові приміщення з реєстраційним номером №01 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно мали реєстраційний номер №22977288, а в іпотечному договорі від 04.08.2008 року в описі предмета іпотеки вказаний реєстраційний номер нежитлових приміщень - № 22977288.

Суд дослідивши належним чином усі письмові докази та заслухавши пояснення учасників справи з»ясував, що вказані відмінності не є суттєвими, оскільки не свідчать про новостворене майно, відмінне від того майна, що є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 04.08.2008 року, а підтверджують наявність майна, створеного з прив»язкою до вже існуючої заставленої нерухомості з використанням її функціональних елементів.

В правовому висновку, викладеному у постанові від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16, Верховний Суд України зауважив, що згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, шо існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Спірне майно не є новоствореним об'єктом нерухомого майна, оскільки створене з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, тому висновок попередніх судів про те, що спірне майно не є іпотечним майном, а іншим об'єктом нерухомості є передчасним.

Тому, з урахуванням встановлених вище обставин, боржник є майновим поручителем по відношенню до позичальника та іпотекодавцем по відношеню до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», тому має відповідати перед товариством, як іпотекодержателем за невиконання позичальником умов кредитного договору в межах вартості предмета іпотеки.

В заяві та у своїх пояснення представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» зазначив суду, що 10.04.2018 року товариству стало відомо про те, що з 02.02.2018 року ПП «Про-Істейт» перебуває в стані припинення; строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - до 13.04.2018 року.

Документи, які містяться в матеріалах справи підтверджують те, що 13.04.2018 року ТОВ «ФК «Поліс» надіслало на адресу ПП «Про-Істейт» заяву з грошовими вимогами від 10.04.2018 року, адресовану Голові ліквідаційної комісії ПП «Про-Істейт». Дана заява була отримана боржником 19.04.2018 року.

У вказаній заяві від 10.04.2018 року, ТОВ «ФК «Поліс» просило включити вимоги товариства до ПП «Про-Істейт» на суму 898 169, 44 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день подачі заяви складає 23 334 442 (двадцять три мільйони триста тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві) гривні, до переліку пред'явлених грошових вимог та задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Поліс» на суму 898 169, 44 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день подачі заяви складає 23 334 442 (двадцять три мільйони триста тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві) гривні згідно черговості, визначеної законодавством України, в тому числі і як вимоги кредитора, що забезпечені заставою нерухомого майна.

В заяві представник ТОВ «ФК «Поліс» зауважив, що 04.05.2018 року на адресу ТОВ «ФК «Поліс» надійшов поштовий конверт, надісланий ПП «Про -Істейт», всередині даного конверту знаходилося два аркуші формату А4 без нанесення жодного тексту чи інших знаків, які товариство розцінило як відмову у задоволенні його заяви від 10.04.2018 року.

Встановивши наведені обставини, надавши їм відповідну оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

За ч.ч.2,6,8 статті 23 Закону про банкрутство забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

За рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів у позачерговому порядку (ч.9 ст. 45 Закону про банкрутство).

В постанові від 15.05.2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі №902/492/17 зазначила у своєму правовому висновку, що забезпеченими зобов'язаннями в розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, відповідно, вимогами 'Забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

А відтак, розмір вимог кредитора не обмежується вартістю предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, з викладеного вбачається, що іпотечний договір № 24.100/08-ДИ01 від 04.08.2008 року є дійсним, а зобов'язання позичальника за кредитним договором, так і не були виконані. Тому, у зв'язку із набуттям боржником права власності на нежитлові приміщення, іпотека стала дійсною для нього, він набув статусу іпотекодавця і відтак має всі його права і несе усі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (нежитлові приміщення).

Таким чином, грошові вимоги ТОВ «ФК «Поліс» до ПП "Про-Істейт" у справі №902/220/18 є законними, обгрунтованими, підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторі у розмірі 898 169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред"явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 8, 9, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 3, ч. 6 ст. 12, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" № 3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт" у розмірі 898169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред"явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів у справі № 902/220/18 задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" (м. Київ, ), що забезпечені заставою до приватного підприємства "Про-Істейт" (м. Вінниця, ) у розмірі 898169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред"явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включити до реєстру вимог кредиторів у справі № 902/220/18.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення - 10.09.2018 року.

4. Ухвала суду підлягає оскарженню протягом 10 днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 17.09.2018 року.

6. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ПП "Про-Істейт" - вул. І Богуна, буд. 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 21010;

3- Коломійцю Максиму Олександровичу - АДРЕСА_2;

4 - ОСОБА_10 - АДРЕСА_1;

5 - ТОВ "Фінансова компанія"Поліс" - вул. Шовковична, 42-44, офіс 13В, м. Київ, 01004;

6 - ТОВ "Бізнес Сіті Груп" - вул. Євгена Сверстюка, 23, офіс 921, м. Київ, 02660.