ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Справа № 910/797/18

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого(судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Борщ І.О.

за участю представників - не з'явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСКАР АГРО ТРЕЙД" від 25.06.2018

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.06.2018 (суддя Деделюк Б.В., повний текст складено - 07.06.2018)

у справі № 910/797/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро маркетинг груп", м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСКАР АГРО ТРЕЙД", Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції: товариство з обмеженою відповідальністю "Агро маркетинг груп" звернулось до Господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер", товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд" про стягнення коштів в сумі 1 724 856 грн. 52 коп.

Ухвалою суду першої інстанції від 17.05.2018 прийнято відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаркет "Фермер" та товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд" солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" пені у розмірі 1000 грн. та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд" збитків (50 та 10 процентів від суми порушеного зобов'язання) у розмірі 283662,62 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" та закрито провадження у справі у цих частинах позовних вимог.

Рішенням господарського суду Івано - Франківської області від 01.06.2018 у справі № 910/797/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агро маркетинг груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд" про стягнення коштів в сумі 1438373 грн. 90 коп. - задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро маркетинг груп" 1 289 375 грн. 52 коп. основного боргу, згідно умов договору поставки № 3013 від 15.05.2017, 55 530 грн. 95 коп. пені, 20 075 грн. 54 коп. збитків від інфляції, 51 631 грн. 49 коп. 18 процентів за користування товарним кредитом, 21760 грн. 40 коп. 55 процентів за користування товарним кредитом, 21575 (двадцять одну тисячу п"ятсот сімдесят п"ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не оплачено кошти за отриманий Товар в сумі 1289375 грн. 52 коп., чим допущено прострочення оплати по сумі 386812 грн. 66 коп. на 106 днів та по сумі 902562 грн. 86 коп. на 26 днів та у зв'язку цим застосовано положення норм ст.ст. 549, 611, 612, 625,692 ЦК України.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги: відповідач просить скасувати рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 01.06.2018 у справі № 910/797/18 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з огляду на те, що :

1) оскільки сторонами укладено Специфікацію № 9 14.09.2017, то виконати умову про оплату авансового платежу до 14.09.2017 року було неможливо, виконати вказану умову договору відповідач не міг з незалежних від нього причин, а відтак, немає підстав для настання відповідальності за неналежне виконання цієї умови договору;

2) відповідно до п.4.2 договору поставки постачальник зобов'язується поставити покупцю товар у строки, що визначені у специфікаціях, при умові надходження на його поточний рахунок у строки, що визначені у специфікаціях, авансових платежів, тобто платежів до дати передачі товару, якщо такі передбачені у специфікації. Оскільки авансовий платіж не надійшов на поточний рахунок постачальника до 14.09.2017 року, то позивач передчасно, не на умовах Договору, поставив товар. Оскільки позивач здійснив позадоговірну поставку, то відповідно не має права покликатись на умови договору.

3) при винесенні рішення судом не взято до уваги те, що пунктами 5.1., 55 договору встановлено прив'язку ціни товару до курсу іноземної валюти - Євро, а відтак, інфляційні витрати нарахуванню та стягненню не підлягають;

4) суд не зважив на значний розмір відповідальності для покупця та не зменшив розміру штрафних санкцій.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У судове засідання 11.09.2018 представники сторін не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

10.09.2018 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ «Агро Маркетинг Груп» про розгляд даної справи без участі представника.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що явка представників сторін не визнавалася судом обов'язковою у даній справі, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

15.05.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківський зерноприймальний комплекс" (найменування змінено на товариство з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд") (Покупець) укладено договір поставки № 3013 (далі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору у строки зумовлені Договором, Постачальник зобов"язується поставити та передати у власність Покупця насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива (надалі "товар") на умовах відстрочення кінцевого розрахунку на визначений договором строк та під проценти, а Покупець зобов"язується прийняти товар, сплатити його вартість та проценти за користування товарним кредитом на умовах, передбачених цим Договором (додаткових угод та Специфікацій до нього).

Згідно Розділу 2 Договору найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у Специфікаціях до Договору, які є невід'ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у Специфікаціях, визначена на дату укладення договору (підписання специфікації). Вартість Договору складається із суми всіх специфікацій, підписаних в рамках цього договору.

Згідно п.4.2 Договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товар у строки, що визначені у Специфікації, при умові надходження на його поточний рахунок у строки, визначені у специфікації, авансових платежів, тобто платежів до дати передачі товару, якщо такі передбачені специфікаціями.

Згідно п.4.4. Договору Датою поставки товару є дата, вказана у видатковій накладній. Право власності на товар переходить до покупця в момент передачі йому товару.

Згідно п. 5.2. Договору оплата товару здійснюється в українських гривнях в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням. Підставою платежу є даний Договір.

Згідно п.5.8 Договору оплата процентів за користування товарним кредитом проводиться в гривнях. Сторони встановили, що товарний кредит надається на відстрочену частину платежу покупцю. Товарний кредит з відстрочкою платежу по Договору надається на умовах сплати 18 % річних за користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений Специфікацією. Пункти 5.8.1-5.8.3 Договору передбачають детально порядок розрахунку таких процентів.

Пунктом 5.8.1 Договору передбачено, що у разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, покупець продовжує користуватись товарним кредитом по ставці згідно п. 7.7. Договору (протягом 10ти календарних днів), а далі - по ставці згідно п. 7.8 Договору.

Згідно п. 6.1 Договору покупець зобов'язується оплатити товару порядку, згідно із Договором, у строки та в розмірах згідно із Специфікаціями.

Розділ 7 Договору передбачає умови про відповідальність сторін.

Згідно п. 7.2.3. Договору за прострочення строків виконання грошових зобов'язань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Згідно п.7.3 Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через рік від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Зокрема, п.7.8 Договору передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 55 % річних за користування товарним кредитом.

Згідно додатку №9 до Договору № 3013 від 15.05.2017 - Специфікація № 9, сторони Договору визначили асортимент Товару, його кількість, ціну та терміни поставки, зокрема, термін поставки - до 16.09.2017.

Відповідно до п. 2. Додатку № 9 до Договору - Специфікації оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: авансовий платіж (попередня оплата) 30 % в сумі 386 812 грн. 66 коп. - до 14.09.2017; оплата 70 % в сумі 902 562 грн. 86 коп. - до 29.12.2017. Товарний кредит по даному договору надається на умовах сплати 18 % річних. На залишок боргу в сумі902 562, 86 - покупцю надається товарний кредит. Інші умови Договору залишаються незмінними.

Таким чином, зазначеною Специфікацією сторони конкретизували порядок та строки оплати товару, ціну, кількість, терміни поставки товару.

12.09.2017, на виконання умов Договору, Продавець здійснив передачу Товару Гербіцид "Грантокс 500, РК", в кількості 5300 літрів, за ціною 124,78 грн. за одиницю Товару без ПДВ, загальною вартістю 793600,80 грн. з ПДВ, та Гербіцид "Салар 200, к.е.", в кількості 1920 літрів, за ціною 215,18 грн. за одиницю Товару без ПДВ, загальною вартістю 495774,72 грн. з ПДВ, всього передано Товару на загальну суму 1 289 375,52 грн., а Покупець Товар прийняв без зауважень, що підтверджується видатковою накладною № 569 від 12.09.2017, яка підписана представниками сторін Договору та скріплена печатками юридичних осіб (а.с 38 Т.1).

Проте відповідачем не оплачено кошти за отриманий Товар в сумі 1289375 грн. 52 коп. станом на момент подачі позову, який подано 24.01.2018. Докази оплати товару на основну суму боргу у матеріалах справи відсутні.

Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача становить 1289375 грн. 52 коп. основного боргу згідно умов договору поставки № 3013 від 15.05.2017, 55530 грн. 95 коп. пені, 20075 грн. 54 коп. збитків від інфляції, 51631 грн. 49 коп. - 18 процентів за користування товарним кредитом, 21760 грн. 40 коп. - 55 процентів за користування товарним кредитом, що становить предмет позову.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, що кореспондується із ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, 12.09.2017 року позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 1 289 375,52 грн згідно видаткової накладної від 12.09.2017 № 569. Специфікацією № 9 передбачено можливість поставки позивачем товару - до 16.09.2017. Докази повернення товару покупцем у матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 4.1. Договору умови та місце поставки (передачі) товару СРТ (Інкотермс 2010) - склад Покупця.

Згідно ст. 693 ЦК України Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно ст. 538 ЦК України:

1. Виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

2. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

3. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

4. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Аргументи відповідача, що позивач, поставивши товар до оплати авансоваго платежу відповідачем всупереч вимогам п. 4.2 Договору, поставив такий товар не на умовах Договору, є необґрунтованими, оскільки позивач як постачальник поставив обумовлений Договором товар у межах встановленого Специфікацією строку для поставки товару. Позивачем товар прийнято без зауважень, а видаткова накладна містить посилання на Договір № 3013 від 15.05.2017.

Докази на підтвердження укладення між сторонами інших договорів на поставку насіння с/г культур, засобів захисту рослин чи міндобрив у справі відсутні.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказана норма Цивільного Кодексу кореспондується із ст. 193 ГК України, відповідно до ч. 1 якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відтак, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Разом з тим, ні перед отриманням товару у встановлений Специфікацією строк - до 14.09.2017, ні після отримання товару - відповідачем не було оплачено авансового платежу, як і не було оплачено решти вартості товару, що була відстрочена на умовах товарного кредиту до 29.12.2017, проте відповідачем не було виконано зустрічного зобов'язання щодо виконання умов оплатності товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість на суму 1 289 375,52 грн., а відтак, апеляційний суд погоджується з тим, що вимога позивача про стягнення основного боргу за товар в сумі 1 289 375,52 грн. є обґрунтованими.

Аргументи скаржника стосовно того, що оскільки Специфікація № 9 до Договору була підписана 14.09.2017 не є підтверджені належними доказами. Зазначена Специфікація підписана представниками обох сторін, чого сторони не заперечують, містить шрих-код, реквізити сторін, однак така не містить дати її підписання, проте доказів недійсності такої сторонами не надано.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Щодо нарахування позивачем пені, то позивач при цьому покликається на п. 8.4 Договору, однак такий пункт Договору не містить умов про нарахування пені за порушення зобов'язання. Натомість, сторонами погоджено стягнення пені за прострочення строків виконання грошового зобов'язання у п.7.2.3 Договору.

У поданому розрахунку пені позивачем зазначено, що пеня становить 56 350,95 грн. (з 14.09.2017 по 28.12.2017 року на суму 386 812,66 грн та з 29.12.2017 по 23.01.2018 на суму 1 289 375,52 грн). Однак, у позовних вимога позивач просить стягнути суму пені в розмірі 55 530,95 грн. Відповідачем не подано контрозрахунку суми пені за прострочення виконання зобов'язання.

Апеляційний суд, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення пені в розмірі 55 530,95 грн. в межах позовних вимог.

Поряд з цим, у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення 20 075,54 грн. інфляційних втрат.

Скаржник зазначає, що інфляційні втрати не підлягають стягненню, оскільки п.п. 5.1, 5.5 Договору передбачено привязку ціни товару до іноземної валюти - Євро. Проте, пунктом 5.2 Договору передбачено те, що оплата товару здійснюється в українських гривнях, у Специфікації та накладній також передбачено ціну товару саме у національній валюті України, а тому аргументи позивача в даному контексті є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи та договірним умовам.

Позивач просить стягнути з відповідача 18 % за користування товарним кредитом на суму 902 562, 86 грн з 14.09.2017 по 07.01.2018 року та 55 % за користування товарним кредитом на суму 902 562,86 грн з 08.01.2018 року по 23.01.2018 року згідно п.п. 5.8.1 та п.п 7.7., 7.8. Договору.

Згідно ст. 694 ЦК України Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Перевіривши розрахунок процентів за користування товарним кредитом, враховуючи при цьому умови пп.. 5.8.1, 5.8.3, 5.8.4, 7.7, 7.8 Договору, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з відповідача - 51 631 грн. 49 коп. - 18 процентів за користування товарним кредитом, 21760 грн. 40 коп. - 55 процентів за користування товарним кредитом.

Щодо аргументів скаржника, що судом першої інстанції не було зменшено розміру штрафних санкцій, то такі також не є обґрунтованими, оскільки скаржником не наведено доказів, які скаржник подавав в суді першої інстанції на підтвердження винятковості даного випадку та інших обставин, які мають бути оцінені судом при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не зважив на значний розмір відповідальності для скаржника, однак в даному випадку відповідальністю скаржника є лише умова договору про оплату пені за прострочення зобов'язання, оскільки проценти за оплату товарного кредиту та інфляційні втрати не належать до штрафних санкцій.

Висновок апеляційного суду. Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову. Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 01.06.2018 у справі № 910/797/18 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати. Згідно ст. 129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСКАР АГРО ТРЕЙД" від 25.06.2018 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 01.06.2018 у справі №910/797/18 - залишити без змін.

3. Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складений 14.09.2018.