ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/510/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Селянського фермерського господарства «Тризуб», с. Веприк, Фастівський район, Київська область

до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, Київська область, м. Фастів

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання додаткової угоди укладеною

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Селянського фермерського господарства «Тризуб» б/н від 12.03.2018 року (вх.№974/18 від 05.05.2018 року) до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року поновленим та визнання Додаткової угоди від 19.09.2017 року укладеною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ч.ч. 6, 7, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та зазначає, що він як особа, яка має переважне право на поновлення договору оренди, звертався до відповідача з листом щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, на який отримав відмову, а також те, що він продовжує користуватись земельною ділянкою і протягом місяця після закінчення строку договору відповідач не повідомив його про заперечення у поновленні договору.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/510/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.06.2018 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №04-15/1038 від 31.05.2018 року (вх. №10533/18 від 04.06.2018 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог. У поданому відзиві відповідач зазначає, що позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року у звязку із недотриманням позивачем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зокрема, позивач звернувся з повідомленням про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку договору, що передбачено п. 8 Договору від 28.12.2012 року, а до повідомлення не було додано проект додаткової угоди. Враховуючи зазначене, відповідачем була надана відмова у поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року терміном на сім років.

Крім того, від відповідача надійшла заява б/н від 01.06.2018 року (вх. №10534/18 від 04.06.2018 року) про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю його представника прибути у судове засідання.

Представник позивача у підготовчому засіданні 12.06.2018 року проти поданого клопотання відповідача не заперечував.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року підготовче засідання відкладено на 03.07.2018 року.

До суду від позивача електронною поштою надійшла заява б/н від 02.07.2018 року (вх.12424/18 від 02.07.2018 року) про відкладення розгляду справи.

До суду від третьої особи електронною поштою надійшло клопотання №0621/1982 від 02.07.2018 року (вх. №12392/18 від 02.07.2018 року) про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.07.2018 року проти заявлених клопотань не заперечував.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року продовжено строк підготовчого засідання та відкладено розгляд справи на 28.08.2018 року.

До суду електронною поштою від третьої особи надійшло клопотання №06-21/2336 від 31.07.2018 року (вх. №14868/18 від 31.07.2018 року) про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області.

До суду від позивача надійшли пояснення б/н від 27.08.2018 року (вх. №17607/18 від 28.08.2018 року) по суті заявлених вимог, в яких позивач також просить долучити до матеріалів справи додаткові докази на підтвердження факту користування земельною ділянкою після закінчення договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, а саме, копію податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 року, копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року, квитанції про сплату орендної сплати. При цьому, позивач зазначає, що не мав можливості подати зазначені докази разом з позовною заявою, оскільки такі докази були отримані ним лише під час розгляду даної справи.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 28.08.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.08.2018 року подав клопотання №04-15/1170 від 27.08.2018 року (вх. №17641/18 від 28.08.2018 року) про долучення до матеріалів справи судових рішень в аналогічних справах.

Ухвалою суду від 28.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 11.09.2018 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання №04-15/1175 від 29.08.2018 року (вх.№17895/18 від 31.08.2018 року) про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що спірний Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року укладався саме між Фізичною особою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Київської області, а тому, оскільки, субєктом спірних відносин стосовно обєкта нерухомого майна виступає фізична особа, відповідач вважає, що спір не підлягає розгляду в господарських судах.

Представник позивача у судовому засіданні 11.09.2018 року підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти поданого відповідачем клопотання про закриття провадження у справі представник позивача заперечив, вважаючи таке клопотання необґрунтованим та послався на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2018 року у справі №381/600/18, якою у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: СФГ «Тризуб» та ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди землі поновленим, а додаткової угоди укладеною відмовлено на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.09.2018 року проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи по суті усно просив суд залучити до матеріалів справи в якості доказу лист ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області №31-10-0.332-886/2-18 від 22.01.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи зазначене, у звязку із недотриманням відповідачем ч.ч. 3, 4, 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, поданий представником відповідача у судовому засіданні 11.09.2018 року під час розгляду справи по суті лист ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області №31-10-0.332-886/2-18 від 22.01.2018 року (незавірена копія) не приймається судом до розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 11.09.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Київської області (за договором - орендодавець) та громадянином України ОСОБА_5 (за договором орендар) 28.12.2012 року укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого орендодавець на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області від 20.07.2012 року №457-од «Про передачу земельної ділянки в оренду громадянину України ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства в межах Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області», висновку державної експертизи землевпорядної документації від 11.07.2012 року №63/24 надає, а орендар приймає в тимчасове платне володіння та користування земельну ділянку, яка розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, загальною площею 48,5851 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності в межах Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області.

Відповідно до п. 1.5 Договору, земельна ділянка передається в оренду за актом прийому-передачі, який оформлюється в строк, не пізніше семи днів з дня набуття чинності цим договором.

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Договору, визначено мету використання земельної ділянки, зокрема, земельна ділянка надається для ведення фермерського господарства.

Орендарю надається право зводити споруди за обраним видом використання за погодженням орендодавця (підпункт 2.1.2 п. 2.1. Договору).

ОСОБА_6 підпункту 2.2.1 п. 2.2. Договору, договір укладається на термін 5 (пять) років, починаючи з дати його реєстрації у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до підпункту 2.2.2 п. 2.2. Договору, по закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово іншу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

Пунктом 4.6 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

ОСОБА_6 п. 6.1. Договору, цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації у встановленому порядку.

Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року зареєстровано в Управлінні Держкомзему у ОСОБА_2 районі за №03330 від 28.12.2012 року ОСОБА_7С, про що зроблено запис на Договорі.

ОСОБА_6 приймання-передачі до Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, земельна ділянка загальною площею 48,5851 га передана орендодавцем ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Київської області орендарю ОСОБА_5.

20 лютого 2013 року за №0000807 проведено державну реєстрацію Селянського фермерського господарства «Тризуб», засновником і головою якого, відповідно до пункту 1.2 Статуту та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є ОСОБА_8.

Відповідно до п. 5.1 Статуту Селянського фермерського господарства «Тризуб», виробничою основою господарства є земельна ділянка загальною площею 48,5851 га, що надана засновнику Фермерського господарства - ОСОБА_5, як громадянину України, згідно Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області від 20.07.2012 року №457-од «Про передачу земельної ділянки в оренду громадянину України ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства в межах Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області», висновку державної експертизи землевпорядної документації від 11.07.2012 року №63/24.

Судом встановлено, що голова Селянського фермерського господарства «Тризуб» ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області із клопотанням б/н від 19.09.2017 року про укладення догову оренди земельної ділянки площею 48,5851 га з Селянським фермерським господарством «Тризуб» терміном на 7 (сім) років, в додатках до якого вказані копія договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, копія паспорту та ід.коду ОСОБА_5, копія свідоцтва про реєстрацію СФГ «Тризуб», копія статуту СФГ «Тризуб», яке зареєстровано в ГУ Держгеокадастру у Київській області 19.09.2017 року за №27-13033/0/1-17.

На зазначене клопотання ГУ Держгеокадастру у Київській області листом №27-13033/0-16987/6-17 від 18.10.2017 року повідомило голові Селянського фермерського господарства «Тризуб» ОСОБА_5 про відсутність підстав для укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 48,5851 га з СФГ «Тризуб» терміном на 7 років, оскільки до клопотання долучено Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, в якому не враховано умови ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та не додано проекту додаткової угоди та невідємних частин договору.

Голова Селянського фермерського господарства «Тризуб» ОСОБА_8 повторно звернувся до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням б/н від 13.11.2017 року про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року терміном на 7 (сім) років, яке зареєстровано в ГУ Держгеокадастру у Київській області 13.11.2017 року за №27-15368/0/1-17.

На зазначене клопотання ГУ Держгеокадастру у Київській області листом №27-15368/0-19640/6-17 від 13.12.2017 року повідомило голові Селянського фермерського господарства «Тризуб» ОСОБА_5 про відсутність підстав для поновлення Договору оренди земельної ділянки площею 48,5851 га з СФГ «Тризуб» терміном на 7 (сім) років, посилаючись на те, що до клопотання не було додано листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди, а також на те, що термін дії Договору становить 5 (пять) років і згідно п. 8 даного договору орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору, в той час як клопотання надійшло 13.11.2017 року.

Однак, суд зазначає, що Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року не містить пункту 8, на який посилається відповідач, а останнім пунктом Договору, згідно нумерації, є пункт 6.3.

ОСОБА_6 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній до 2013 року), районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті.

Законом України від 06.09.2012 року №5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (який набрав чинності 01.01.2013 року), зокрема, внесено зміни до Земельного кодексу України, відповідно до яких з 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України).

ОСОБА_6 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру внаслідок реорганізації Держземагентства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» вирішено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 (пункт 2). Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (пункт 3).

Таким чином, після укладення спірного договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року та станом на час закінчення строку, на який його було укладено, змінився орендодавець земельної ділянки за Договором оренди земельної ділянки, наразі ним є Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

ОСОБА_6 ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції від 23.03.2017 року, що діяла на час закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку, укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 12 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

При цьому, у першому випадку, за яким орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин першої - четвертої вказаної статті.

У другому ж випадку не встановлюється обов'язку для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, а визначається, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Строк дії Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року закінчився 28.12.2017 року.

Судом встановлено, що відповідач Селянське фермерське господарство «Тризуб» у встановлений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк (19.09.2017 року та 13.11.2017 року) звертався до орендодавця з клопотанням про поновлення Договору, однак ці клопотання були не у формі листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі і до них не було додано проект додаткової угоди, у відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Позивач у своїх клопотаннях просив укласти Договір оренди земельної ділянки строком на 7 років.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, після 28.12.2017 року позивач продовжує користуватись вказаною у Договорі земельною ділянкою, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2018 року, звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року, а також, актом обстеження земельної ділянки №91-ДК/7/АО/10/01/-18 від 21.02.2018 року, який складено ГУ Держгеокадастру у Київській області. Обставини щодо користування позивачем земельною ділянкою після 28.12.2017 року не спростовані відповідачем. Орендар належно виконував і виконує обовязки за Договором, докази протилежного у суду відсутні.

Відповідач протягом одного місяця після закінчення строку Договору не направив позивачу листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні Договору оренди земельної ділянки. Докази направлення такого листа-повідомлення у суду відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, укладений між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Київської області (орендодавець) та громадянином ОСОБА_5 (орендар), вважається поновленим на той самий строк (на пять років) та на тих самих умовах.

Стосовно позовної вимоги про визнання додаткової угоди, надісланої відповідачу листом від 19.09.2017 року, укладеною, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої вимоги з огляду на наступне.

Проект додаткової угоди, надісланої відповідачу листом від 19.09.2017 року, до матеріалів справи позивачем не надано. Докази надіслання позивачем відповідачу такої додаткової угоди в матеріалах справи відсутні, зазначений факт позивачем не спростовано.

Як вбачається з клопотань позивача, з якими він звертався до відповідача 19.09.2017 року та 13.11.2017 року, позивач просив поновити Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року терміном на 7 (сім) років, що є зміною умов Договору. Докази досягнення сторонами домовленості на таку зміну умов Договору, як передбачено ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відсутні.

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору не передбачена.

Відповідно до ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Стосовно поданого відповідачем клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктами 3.1., 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

До господарського суду з позовом звернувся позивач - юридична особа Селянське фермерське господарство «Тризуб» до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області, відтак склад учасників спору відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 1, 8 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має своє найменування, печатку і штамп.

Після одержання засновником фермерського господарства державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

За змістом вказаних положень закону, договір оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства укладається засновником фермерського господарства, як фізичною особою, а саме, фермерське господарство, як юридична особа, реєструється вже після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Разом із тим, право строкового платного використання земельної ділянки для ведення фермерського господарства на підставі договору оренди набуває саме фермерське господарство, оскільки за наявності укладеного між фізичною особою та уповноваженим органом договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства така земельна ділянка використовується самим фермерським господарством, як юридичною особою з огляду на цільове призначення земельної ділянки.

Таким чином, метою звернення позивача до господарського суду є захист його матеріального права користування землею, а тому, між сторонами існує спір про право, відтак, розгляд справи підвідомчий господарському суду.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_6 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_6 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

ОСОБА_6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Вважати Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, укладений між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Київської області та громадянином України ОСОБА_5, поновленим на той самий строк (на пять років) та на тих самих умовах.

3.В частині позовних вимог про визнання укладеною Додаткової угоди, надісланої листом від 19.09.2017 року відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, Святошинський район, вул. Серпова, буд. 3/14, код 39817550) на користь Селянського фермерського господарства «Тризуб» (08531, Київська область, Фастівський район, с. Веприк, вул. Калініна, буд. 12 В, код 38070540) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Перехідних Положень розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту рішення 14.09.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць