УХВАЛА

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/3655/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.

розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи №922/3655/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елікор Капітал", м. Київ,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнадраінвест",

2. Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування",

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1) Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз",

2) Південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі №922/3655/16 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 та ухвалу (додаткову) Господарського суду Харківської області від 14.12.2017.

Скаржником заявлено клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку, визначеному ст.302 ГПК України.

В обґрунтування наявності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду АТ "Укргазвидобування" зазначає, що справа містить виключну правову проблему, суть якої полягає в тому, що суди неоднаково застосовують приписи Закону України "Про судовий збір", оскільки по-різному визначають кваліфікацію позовних вимог (майнові/немайнові), від якої залежить застосування ставки судового збору. Єдиний правовий висновок Верховного Суду щодо застосування пп.1 ч.2 ст.4, ч.3 ст.6, ч.ч.1,2 ст. 7 Закон України "Про судовий збір" відсутній. Проте питання правильного обрахування судового збору має важливе значення для суспільства та держави, оскільки істотно впливає на дохідну частину бюджету.

В підтвердження зазначених доводів АТ "Укргазвидобування" наводить перелік судових рішень, ухвалених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, які, на думку заявника, свідчать про наявність неоднакової правозастосовчої практики щодо кваліфікації позовних вимог за характером спору.

Посилаючись на ч.1 ст. 8, ст.67, ч.1 ст.124 та п.1 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.11 ГПК України, скаржник вважає, що існують передумови для передачі справи №922/3655/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч.5 ст.302 ГПК України.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень ч. 5 ст. 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов'язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суд.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п'ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

Якісні показники характеризуються відсутністю сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема, невизначеністю на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватись як виключна правова проблема, відсутністю національних процесуальних механізмів вирішення виключної правової проблеми іншими способами ніж із використанням повноважень Великої Паалати Верховного Суду тощо.

Проте доводи, наведені скаржником, не містять належного обґрунтування існування правової проблеми, яку містить ця справа саме у правозастосуванні відповідних норм права. Додані АТ "Укргазвидобування" до клопотання судові рішення Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не підтверджують доводи заявника про неоднаковий підхід суду касаційної інстанції до вирішення питання розміру сплати судового збору, зважаючи на предмет спору у справі.

Доводи, наведені у клопотанні, частково дублюють доводи касаційної скарги АТ "Укргазвидобування". Проте питання перевірки правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у цій справі належить до повноважень касаційного суду під час розгляду касаційної скарги.

З урахуванням наведеного Верховний Суд вважає, що справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" у задоволенні клопотання про передачу справи №922/3655/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Баранець

В. Студенець