ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018м. ДніпроСправа № 904/50/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кулебі Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача Щербакова І.В. дов. № 16 від 02.01.18р.

від відповідача Луценко С.О. адвокат, ордер від 23.02.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату", м. Обухів до Товариства з обмеженою відповідальністю "І-ПАК", м. Дніпро про стягнення основної заборгованості у розмірі 60 331, 72 грн. та пені 6163, 72 грн. за договором поставки № 85/03.17 від 24.03.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату", м.Обухів звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "І-ПАК", м. Дніпро про стягнення основної заборгованості у розмірі 60 331, 72 грн. та пені 6163, 72 грн. за договором поставки № 85/03.17 від 24.03.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №85/03.17 від 24.03.2017р., в частині оплати вартості поставленого товару у термін, який встановлений договором.

04.04.2018 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з погашенням відповідачем всієї суми основного боргу перед ТОВ "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату", на підставі чого просив суд стягнути з відповідача пеню в сумі 9 057,80 грн., а також судові витрати ( а.с.122-123).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2018 року позовну заяву в частині стягнення пеня у сумі 9 057,80 грн. залишено без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2018 року у справі №904/50/18 скасовано, справу №904/50/18 направлено для продовження розгляду справи до Господарського суду Дніпропетровської області в частині стягнення пеня у сумі 9 057,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 прийнято справу №904/50/18 до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 в порядку п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 06.09.2018.

Позивач у судовому засіданні 06.09.2018 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні 06.09.2018 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у повному обсязі.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату" (далі - Позивач/Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "І-ПАК" (далі - Відповідач/Покупець) укладено Договір поставки ПВТ №85/03.17 (далі - Договір).

Відповідно до п. 3.3. Договору, за несвоєчасну оплату поставленого товару Покупець має сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочки.

На підставі п. 3.3 Договору, Позивачем з урахуванням останньої заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 122-123) нараховано пеню у розмірі 9 057,80 грн.

Відповідач нараховану Позивачем заборгованості у вигляді пені у сумі 9 057, 80 грн. не визнав, посилаючись на відсутність встановленого Договором строку оплати, відсутність вимог про оплату в розумінні ст. 530 ЦК України з боку позивача.

Позивач в свою чергу, посилався на укладання між сторонами Додаткової угоди у вигляді додатку №1 від 01 вересня 2017 до договору поставки №85/03.17 згідно якого, порядок розрахунку за товар здійснюється шляхом перерахування Покупцем коштів на поточний рахунок Продавця у розмірі 100% від загальної суми, що визначена рахунком, за цінами погодженими Сторонами в Додатку №1 протягом 5 банківських днів після відвантаження конкретної партії Товару (а.с. 34).

Представник Позивача в судовому засіданні 06.09.2018 надав для огляду суду копію додатку № 1 від 01.09.2017 пояснивши, що сторони підписали даний документ шляхом обміну копіями факсом на яких поставили свої підписи та печатки. Із слів представника Позивача оригінал екземпляру із підписом відповідача в нього відсутній.

Відповідач взагалі заперечував проти підписання з його боку додатку №1 від 01.09.2017.

З огляду на вимоги процесуального законодавства викладені у статтях 76-79 ГПК України, суд вважає недостатнім та неналежним для доказування факту укладання сторонами додатку №1 від 01.09.2017 наданого позивачем доказу, а саме копії документу, яка не містить оригінальних відтисків печатки та підпису відповідача.

З огляду на наведені обставини, суд критично ставиться до тверджень Позивача про укладання між сторонами додатку № 1 від 01.09.2017 та не приймає наданий позивачем у вигляді копії додаток №1 від 01.09.2017 як належний доказ.

Відповідач в свою чергу, наполягав на тому, що між сторонами склалися інші умови оплати ніж було врегульовано Договором. Так, представник Позивача вказав, що керівництво сторін домовилося про поставку товару без передплати та розрахунки за поставлений товар - без попередніх погоджень строків оплати. На думку Відповідача, доказом існування таких домовленостей є вчинення певних дій сторонами, а саме - поставка товару без передплати, отримання позивачем оплати частинами тривалий час без письмових вимог про оплату. З огляду на це, відповідач просив суд застосувати до спірних правовідносин умови ст. 530 ЦК України та відмовити позивачу у стягнення неустойки.

Представник позивача заперечив проти таких тверджень та наполягав на тому, що таких домовленостей не було.

З огляду на таке, при оцінюванні обставин справи, суд вважає що відносини між сторонами були врегульовані Договором та виходить лише з умов встановлених саме змістом Договору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

24.03.2017 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки ПВТ №85/03.17 (а.с. 21-22).

Позивач та Відповідач визнали факт укладання 24.03.2017 між ними Договору поставки №85/03.17, підтвердили факт здійснення поставки товару та визнали здійснений розрахунок за поставлений товар частинами. Відповідачем повний розрахунок за отриманий товар здійснено у повному обсязі , а саме у сумі 60 331, 62 грн. після звернення позивачем до суду з позовом, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 47-50, а.с. 124-126).

Пунктом 3.2 Договору передбачено сто відсоткова передплата за постачання товару.

Як свідчить з матеріалів справи, поставка товару відбулася 28 вересня 2017, що підтверджується видатковими накладними №КІВТ1513 та №КІВТ1512 від 28.09.2017, специфікацією, видатковими ордерами №5814, №8523, товаротранспортною накладною (а.с. 23-24, 110-112) та поясненнями відповідача.

Передплата на виконання умов п. 3.2 Договору, відповідачем не сплачувалась та Позивачем не отримувалась. Але, факт отримання товару відповідач не заперечував.

Слід зазначити, що виконання зобов'язання раніше встановленого договором строку не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, дії позивача які полягають у здійсненні поставки товару до отримання попередньої оплати не суперечать вимогам закону та інтересам відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 693 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Таким чином, частина 1 ст. 693 ЦК України передбачає застосування умов ст. 530 ЦК України у разі якщо строк оплати договором взагалі не встановлено. Дана норма стосується відносин сторін до постачання товару, та вказує як діяти особі, яка розраховує на попередню оплату та може її вимагати у строки до поставки товару. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовується положення ст. 538 ЦК України.

З огляду на таке, застосування вимог ч.1 ст. 693 та ст. 530 ЦК України до правовідносин які розглядаються у даній справі є неможливим.

Частина 4 ст.538 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Отже, обов'язок щодо оплати товару виник у відповідача, відповідно вимог ст. 692 ЦК України відразу після отримання товару, а саме 28 вересня 2017.

З урахуванням вищевикладених обставин та норм закону, фактичне порушення грошових зобов'язань з боку відповідача відбулося з 29.09.2017.

Умови нарахування пені за невиконання грошового зобов'язання передбачені п. 3.3 Договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент виникнення зобов'язання, від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Позовні вимоги щодо стягнення пені з урахуванням останньої редакції заяви про уточнення позовних вимог від 03.04.2018 №01-05/71 (а.с. 122-123), яка нарахована позивачем за час фактичної затримки здійснення оплати за отриманий товар становить 9 057, 80 гривень за період з 06.10.2017 по 20.03.2018 (розрахунок - а.с. 101-102).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом помилок та порушень не встановлено.

Приймаючи до уваги те, що відповідач прострочив оплату за отриманий товар, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 9 057, 80 грн. за період з 06.10.2017 по 20.03.2018 є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату", (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 130, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "І-ПАК" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мічуріна, буд. 9, код ЄДРПОУ 3946403) про стягнення пені в сумі 9 057,80 грн. за Договором поставки №85/03.17 від 24.03.2017р. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "І-ПАК" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мічуріна, буд. 9, код ЄДРПОУ 3946403) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату", (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 130, ) пеню у розмірі 9 057,80 грн. та судовий збір у розмірі 1762, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подан.я апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 17.09.2018

Суддя Ю.Ю. Первушин