ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 вересня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/412/17-г/7
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гирили І.М.
за участі секретаря судового засідання Онуфрієнко М.П.
про cтягнення 18 420 989,43 грн, з яких: 16 474 432,74 грн - інфляційні нарахування, 1 946 556,69 грн - 3% річних
За участі представників
стягувача (позивача): ОСОБА_2 - уповноваженого, довіреність №44/18 від 14.09.2018
боржника (відповідача): ОСОБА_3 адвоката, довіреність №03/942 від 03.09.2018
приватного виконавця: ОСОБА_4 - адвоката, довіреність № 1784 від 14.09.2018
В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз'яснення прав та обов'язків, відповідно до ст. 205 ГПК України, не надходило.
Суть справи:
В провадженні Господарського суду Тернопільської області (суддя Стадник М.С.) знаходилась справа №921/412/17-г/7 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", про cтягнення 18 420 989,43 грн, з яких: 16 474 432,74 грн - інфляційні нарахування, 1 946 556,69 грн - 3% річних.
05.09.2018 Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (зміна найменування Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", витяг з ЄДР - в матеріалах справи), в порядку ст. 339 ГПК України, звернулося до суду із скаргою за №03/965 від 05.09.2018 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1, згідно якої просить:
Згідно Протоколу повторного автоматизовано розподілу судових справ між суддями, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку із перебуванням судді Стадник М.С. у відпустці, справу №921/412/17-г/7 для розгляду скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" за №03/965 від 05.09.2018 на дії приватного виконавця передано на розгляд суду у складі судді Гирили І.М.
У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ст. 342 ГПК України).
Ухвалою суду від 06.09.2018 (суддя Гирила І.М.) судове засідання для розгляду cкарги ПрАТ "Тернопільгаз" за №03/965 від 05.09.2018 призначено на 12:15 год. 17.09.2018; зобов'язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 надати (надіслати) господарському суду відзив на подану скаргу (визнання/спростування), із посиланням на відповідні документи; запропоновано стягувачу надати суду письмово викладену позицію по суті скарги.
Повноважний представник скаржника (боржника за виконавчим документом) в судове засідання 17.09.2018 прибув, зазначив, що про зняття арешту приватним виконавцем з рахунку, який використовується за виплати заробітної плати, йому стало відомо лише перед судовим засіданням. Відтак, у вирішенні даної скарги покладається на думку суду.
Повноважний представник стягувача (позивача у справі) в судове засідання 17.09.2018 прибув. Підтвердив факт винесення 13.09.2018 приватним виконавцем постанови про зняття арешту з коштів боржника в частині фонду оплати праці, за рахунок якого виплачується заробітна плата працівникам юридичної особи боржника. Зазначив, що дані обставини стали відомі Компанії з даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. З огляду на наведене, просить суд у задоволенні скарги ПрАТ "Тернопільгаз" за №03/965 від 05.09.2018 відмовити.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2017 у даній справі в задоволенні позову Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відмовлено.

Поряд із цим, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2018, рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2017 у справі №921/412/17-г/7 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії Нафтогаз Україна задоволено повністю, а саме:

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 16 474 432 грн 74 коп. - інфляційних втрат за зобовязаннями, що виникли на підставі договору № 06/110-1998 на купівлю-продаж природного газу, розраховані за період червень 2014 року квітень 2017 року та 1 946 556 грн 69 коп. 3% річних розрахованих від сум основного боргу, що виникли на підставі договору № 06/110-1998 на купівлю-продаж природного газу, за період з 29.06.2014 по 26.04.2017 включно;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, ) на користь Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ) судовий збір у розмірі 240 000 грн 00 коп. за подання позовної заяви;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 264 000,00 грн судових витрат за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

03.01.2018 на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 видано відповідні накази.

27.08.2018 приватним виконавцем на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57085891 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області №921/412/17-г/7 від 03.01.2018

В той же день (27.08.2018), в межах відкритого виконавчого провадження №57085891, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, зазначених стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, та усіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ПрАТ "Тернопільгаз", у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 19 906 078,40 грн.

Спір у справі стосується оскарження боржником постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 27.08.2018 у ВП №57085891 в частині накладення арешту на кошти ПрАТ "Тернопільгаз", що знаходяться на поточному рахунку № 1 в АТ "Райфайзен Банк "Аваль" (МФО 380805), який використовується для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз", сплати єдиного внеску, податку з доходів фізичних осіб.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Ч. ч. 1 - 2 ст. 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, з наступними змінами та доповненнями, надалі - Закон №1404- VIII.

Відповідно до ст. 1 Закону №1404- VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_7 України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ч. 1 ст. 5 Закону №1404- VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 - VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону №1404 - VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 48 Закону №1404- VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. ст. 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", ст. 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 56 Закону №1404- VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З банківських виписок ПрАТ "Тернопільгаз" за період січень 2018 р. серпень 2018 р. вбачається, що поточний рахунок № 1, відкритий боржником у ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", використовується для виплати заробітної плати працівникам товариства, сплати єдиного соціального внеску, інших обовязкових платежів, зборів.

Ст. ст. 8, 9 ОСОБА_7 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_7 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_7 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_7 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 43 ОСОБА_7 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949, ратифікованої Україною 04.08.1961, Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону №1404- VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено та зазначено вище, що при винесенні в межах ВП №57085891 постанови про арешт коштів від 27.08.2018 приватний виконавець зазначив, що арешт накладається на усі кошти боржника, крім тих коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Наведене, на думку суду, свідчить про те, що при накладенні арешту на кошти боржника приватним виконавцем не було порушено жодних вимог чинного законодавства.

Відтак, скарга Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/965 від 05.09.2018 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 (посвідчення №0044) в частині накладення арешту на кошти Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", що знаходяться на поточному рахунку № 1 в АТ "Райфайзен Банк "Аваль" (МФО 380805), який використовується для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз", сплати єдиного внеску, податку з доходів фізичних осіб, шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП №57085891 від 27.08.2018 є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 59 Закону №1404- VIII виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення ПрАТ "Тернопільгаз" із даною скаргою, постановою приватного виконавця від 27.08.2018 було накладено арешт на кошти боржника, в т.ч. і на ті, які знаходяться на рахунку №1, відкритому у філії ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", які були необхідні та використовувалися для здійснення оплати праці працівників Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільміськгаз.

Поряд із цим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.09.2018, після отримання скарги боржника, у якій було вказано про призначення коштів на рахунку №1, відкритому у філії ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", приватним виконавцем, в порядку ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, знято арешт з грошових коштів в частині фонду оплати праці, за рахунок якого виплачується заробітна плата працівникам юридичної особи - боржника, коштів для сплати єдиного внеску, коштів для сплати податку з доходів фізичних осіб, коштів для сплати військового збору, за умови подання власником рахунку відповідних підтверджуючих документів, що містяться на р/р 1 в АТ "ОСОБА_6 Аваль" у м. Києві, код банку 380805, що належить боржнику. Постанову про зняття арешту з коштів боржника від 13.09.2018 в рамках ВП №57085891 надіслано на виконання до органів (установ), яким надсилалася постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2. п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) застосовуються положення ГПК, якими регулюються аналогічні питання, зокрема, статтей 2,18,21,22,26,29,31,41,42,62, пунктів 1-3,5,6,9 частини другої статті 63, розділів ХІ, ХІІ. ХІІІ ГПК тощо.

П. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що провадження по розгляду скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/965 від 05.09.2018 (вх. №16706 від 05.09.2018) в частині зобов'язання приватного виконавця Одеського округу ОСОБА_1 (посвідчення №0044) усунути допущені правопорушення, шляхом вжиття заходів щодо звільнення з-під арешту коштів на поточному рахунку № 1 в АТ "ОСОБА_5 банк "Аваль" (МФО 380805), який призначений для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску, податку з доходів фізичних осіб, військового збору підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, із-за відсутності предмету спору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 231- 235, 339, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/965 від 05.09.2018 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 (посвідчення №0044) в частині накладення арешту на кошти Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", що знаходяться на поточному рахунку № 1 в АТ "Райфайзен Банк "Аваль" (МФО 380805), який використовується для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз", сплати єдиного внеску, податку з доходів фізичних осіб, шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП №57085891 від 27.08.2018 - відмовити.

2. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" №03/965 від 05.09.2018 в частині вимог щодо зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 (посвідчення №0044) усунути допущені правопорушення, шляхом вжиття заходів щодо звільнення з-під арешту коштів Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на поточному рахунку № 1 в АТ "ОСОБА_5 банк "Аваль" (МФО 380805), який призначений для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску, податку з доходів фізичних осіб, військового збору - провадження закрити.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її проголошення, через Господарський суд Тернопільської області.

4. Копію ухвали направити сторонам по справі та Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1, вул. Гоголя, 19, м. Одеса, 65082 рекомендованою кореспонденцією з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.09.2018

Суддя І.М. Гирила