ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2018 р.Справа № 922/2447/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків, про забезпечення позову (вх. № 26758 від 14.09.2018) у справі

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, м. Харків. 2. Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків
про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсною угоди, визнання недійсним рішення, скасування реєстраційних дій.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_2, м. Харків, звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків, Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків, в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" від 23.05.2012, укладений між ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В., зареєстрований з реєстрі за № 467.

2. Визнати недійсною Угоду про виплату вартості частини майна ТОВ "Афаліна" від 21.05.2012, укладену між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (ідентифікаційний код 22701074).

3. Визнати недійсними рішення Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (ідентифікаційний код 22701074), оформлені Протоколом № 1/05-12 від 21.05.2012 р.

4. Визнати недійсними Зміни № 2 до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (ідентифікаційний код 22701074), зареєстровані 28.05.2012 за № 3009381.

5. Скасувати реєстраційні дії, вчинені державним реєстратором до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (ідентифікаційний код 22701074):

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 28.05.2012 р. № 3009381; зміна видів діяльності, зміна складу або інформації про засновників;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 03.12.2012 за № 4009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 25.01.2013 за № 5009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 27.11.2013 за № 6009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 03.12.2014 за № 7009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 19.11.2015 за № 8009381; зміна додаткової інформації;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 18.05.2018 р. за № 9009381; зміна органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах юридичної особи; 18.05.2018 р. № 0009381; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, зміна складу підписантів;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 29.08.2018 р. № 1009381; інші зміни;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 30.08.2018 р. № 2009381; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

6. Стягнути з TOB "Афаліна" (ідентифікаційний код 22701074) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2) на користь позивача солідарно судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 08.10.2018 об 11:30 год.

14.09.2018 до господарського суду із заявою про забезпечення позову звернулась Фізична особа ОСОБА_2 (вх. № 26758), в якій просить суд:

- заборонити другому відповідачу - ОСОБА_3, ід. номер НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1) здійснювати будь-які дії з оформлення та подання документів, відомостей для внесення державним реєстратором змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо TOB "Афаліна" (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/2447/18;

- заборонити державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/2447/18, про що компетентним органам внести заборону вчинення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9).

В обґрунтування поданої заяви, ФО ОСОБА_2 зазначає, що вона володіє 50% голосів ТОВ "Афаліна" (надалі - Товариство) та посилається на те, що їй стало відомо, що станом на 23 травня 2018 року між ОСОБА_3 (другий відповідач, позичальник) та її матір'ю ОСОБА_1 (позикодавець) було укладено договір позики, в забезпечення виконання якого ОСОБА_3, незаконно діючи від імені Товариства, уклала договір поруки від 23.05.2018 та договір іпотеки від 23.05.2018, згідно умов якого передала в іпотеку все нерухоме майно, належне Товариству на праві власності та яке є найбільш ліквідним.

Заявник вважає, що зазначені договори були укладені і вчинені ОСОБА_3 виключно з метою позбавлення Товариства ліквідних активів, за рахунок яких могли та мали бути виконані зобов'язання Товариства перед ФО ОСОБА_2 за Угодою від 21.05.2012. На даний час на нерухоме майно Товариства накладено арешт. Окрім того, в період з 18.05.2018 - 30.08.2018 другим відповідачем були внесені зміни до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та двічі викладено Статут Товариства в новій редакції, звільнено директора та інші зміни .

Як зазначає заявник, усі зазначені дії другий відповідач здійснила саме після того, як у Товариства закінчився строк з добровільного виконання зобов'язання сплатити заявнику вартість 1/2 частини майна Товариства (до 31.12.2017) за Угодою від 21.05.2012. та другий відповідач на даний час намагається здійснити відчуження корпоративних прав учасника TOB "Афаліна" третім особам, що підлягає держаної реєстрації.

За таких обставин, у позивача є підстави вважати, що у разі відчуження другим відповідачем на користь третіх осіб корпоративних прав учасника TOB "Афаліна" до закінчення розгляду даної справи господарським судом, фактично зробить неможливим виконання судового рішення по даній справі, у разі задоволення мого позову, оскільки буде змінено склад учасників Товариства, та, відповідно, рішення для нового учасника не буде мати обов'язкової сили, що призведе до нескінченного процесу подання нових позовів та неможливості захистити її права належним чином в судовому порядку.

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 136, 137 ГПК України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів заяви вбачається, що, станом на травень 2012 року згідно чинної на той час редакції Статуту Товариства від 27.04.2007 та Змін № 1 до Сатуту Товриства від 18.03.2010 частки в статутному капіталі Товариства були розподілені таким чином: 50% належали ОСОБА_2; 50% належали ОСОБА_3.

20 січня 2012 року ФО ОСОБА_2 була подана заява про вихід зі складу учасників Товариства та 21 травня 2012 року Загальними зборами учасників Товариства було прийнято рішення про її вихід зі складу учасників Товариства на підставі заяви від 20.01.2012, яке було оформлене Протоколом № 1/05-12 від 21.05.2012 .

21 травня 2012 року між ФО ОСОБА_2 та Товариством було укладено Угоду про виплату вартості частини майна TOB "Афаліна" (надалі - Угода), згідно якої у зв'язку з її виходом зі складу учасників Товариства на підставі п. 8.8. Статуту Товариства та ст. 158 ЦК України мала бути виплачена вартість частини майна, пропорційна її частці в статутному капіталі Товариства.

Згідно п. 2 Угоди від 21.05.2012, сторони визначили, що загальна ринкова вартість майна Товариства станом на 19 квітня 2012 року складає 17577560 гривень, що еквівалентно 2200000 доларів США (виходячи з курсу Національного банку України станом на 20.01.2012 - 7,9898 грн. за 1 долар США).

23 травня 2012 року між заявником і другим відповідачем було укладено і нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі TOB "Афаліна".

На підставі Протоколу № 1/05-12 від 21.05.2012 державним реєстратором була проведена реєстрація змін у складі учасників TOB "Афаліна", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.08.2018 та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства.

Проте, як зазначає позивач, звертаючись до господарського суду із відповідним позовом, всупереч умовам Угоди від 21.05.2012 щодо повного розрахунку за частку 50% в строк до 31.12.2017, першим відповідачем до цього часу не здійснено оплати ринкової вартості частини майна Товариства, що свідчить про грубе порушення з боку останнього корпоративних прав та інтересів позивача.

Так, статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 11 даної статті унормовано, що вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, не допускається.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом частин 1, 5 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

З вищевказаного вбачається, що спосіб забезпечення позову, який просить вжити заявник, відповідає вимогам статті 137 ГПК України, а також кореспондуються з положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, зокрема, згідно частин 1, 2 статті 25 цього Закону проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна. Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Суд констатує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Окрім того, суд відзначає, що обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищезгаданих заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, беручи до уваги те, що заявник у своїй заяві посилається на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам заявника до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Як зазначає позивач, станом на 23 травня 2018 року між ОСОБА_3 (другий відповідач, позичальник) та її матір'ю ОСОБА_1 (позикодавець) було укладено договір позики, в забезпечення виконання якого ОСОБА_3, незаконно діючи від імені Товариства, уклала договір поруки від 23.05.2018 та договір іпотеки від 23.05.2018, згідно умов якого передала в іпотеку все нерухоме майно, належне Товариству на праві власності та яке є найбільш ліквідним.

Із вище наведених фактів та обґрунтувань вбачається, що позивач звертається до суду за захистом свого права і предметом спору є, в тому числі, права та обов'язки, що безпосередньо стосуються частки у статутному капіталі першого відповідача, що за умовами укладення вищезазначених договорів, повинно призвести до внесення відповідних змін та доповнень до установчих документів Товариства першого відповідача, в зв'язку зі зміною складу учасників та їх реєстрації у відповідності з чинним законодавством України.

На думку суду, існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог, їх розумність та адекватність, наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову (заборона державному реєстратору, нотаріусу іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти певні дії) та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вбачається підтвердженою ймовірність утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову при невжитті заходів забезпечення позову в частині заборони вчиняти певні дії державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", передбачений положеннями ст. 137 ГПК України, не зупиняє діяльності першого відповідача та є співрозмірним, із заявленими позовними вимогами, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої ФО ОСОБА_2 заяви про забезпечення позову в частині заборони державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В частині вимог про заборону ОСОБА_3, ід. номер НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1) здійснювати будь-які дії з оформлення та подання документів, відомостей для внесення державним реєстратором змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо TOB "Афаліна" (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/2447/18, суд відмовляє, як в необґрунтованих, та таких, що не відповідають принципам розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не доведеності, що даний засіб забезпечення спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Суд враховує, що Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" № 475/97- ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до конвенції.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором.

Суд зазначає, заходи забезпечення позову є у всякому випадку тимчасовими, такими, що вживаються до вирішення спору, тому у випадку встановлення судом необґрунтованості вимог позивача, відповідач не позбавлений можливості звернутись із обґрунтованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову; так само такі заходи можуть бути скасовані судом навіть до фактичного вирішення спору, якщо судом буде встановлено необґрунтованість їх подальшого збереження.

Суд роз'ясняє, що відповідно до статті 145 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справ, із зазначенням про це вирішенні чи ухвалі.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Приписами частини 8 статті 140 ГПК України передбачено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 136 - 138, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи ОСОБА_2 про забезпечення позову (вх. № 26758 від 14.09.2018) - задовольнити частково.

Заборонити державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна», (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В іншій частині заяви - відмовити.

Стягувачем за цією ухвалою є Фізична особа ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, інд. номер НОМЕР_3)

Боржником за цією ухвалою є Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна», (місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9).

Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 17.09.2018, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 18.09.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали, відповідно до ст. 256 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу підписано 17.09.2018.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/2447/18