ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. Справа №08/130-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Борівського комунального підприємства теплових мереж (вх.№1665Х/1-41 від 14.08.2018) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2018 у справі №08/130-07 (місто Харків, суддя Савченко А.А., повний текст ухвали складено 31.07.2018),

за скаргою ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України»

на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби у справі,

за позовом ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України», м. Київ,

до Борівського комунального підприємства теплових мереж, смт. Борова,

про стягнення 343631,19 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.07.2007 по справі №08/130-07 позов задоволено. Стягнуто з Борівського підприємства теплових мереж на користь Дочірнього підприємства «Газ-Тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 343631,19грн. боргу, 3436,00грн. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

07.08.2007 на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2007 по справі №08/130-07 змінено, відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2830,50 грн., в іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.07.2010 здійснено заміну позивача по справі з ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» на його правонаступника - ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України».

02.07.2018 до суду надійшла скарга ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби, в якій скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця органу ДВС щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 по справі № 08/130-07.

2. Визнати недійсною постанову державного виконавця органу ДВС про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 по справі № 08/130-07.

3. Зобов'язати державного виконавця органу ДВС усунути порушення та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем під час винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій невірно застосовано норми матеріального права (ст.ст.5, 6, 18, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»).

Як зазначає скаржник заборгованість, що існує між сторонами у даній справі, не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» та взагалі не підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки дана заборгованість виникла не на підставі постачання природного газу, а на підставі порушення зобов'язання зі своєчасної оплати постачання теплової енергії за договором комісії, у зв'язку з чим виконавче провадження не може бути зупиненим.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.07.2018 у справі №08/130-07 скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби (вх.№18837) Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Калюги А.О. - задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця органу ДВС щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 по справі №08/130-07. Визнано недійсною постанову державного виконавця органу ДВС про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 по справі №08/130-07. В задоволенні скарги в частині зобов'язання державного виконавця органу ДВС усунути порушення та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду - відмовлено.

Відповідач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2018 в повному обсязі та прийняти нове рішення на підставі якого відмовити позивачу у задоволенні скарги на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби.

Зокрема, апелянт вважає, що зважаючи на приписи чинного законодавства, строк позивачем на оскарження постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 був пропущений, враховуючи той факт, що він звернувся до суду тільки у перших числах липня 2018 року, а листи за №31/13-1908 від 16.05.2018 та за №17473 від 12.06.2018 від органу ДВС можуть бути використані позивачем як докази при відновленні процесуального строку на оскарження з відповідними поясненнями, які поважні причини не дали позивачу впродовж строку, починаючи з 12.06.2018 по 22.06.2018 дізнатися про хід виконавчого провадження та оскаржити її своєчасно. Тому, враховуючи факт, що до матеріалів справи не надано клопотання/заяви про поновлення процесуальних строків на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця таку скаргу слід залишити без розгляду. Інші доводи позивача, викладені у скарзі апелянт вважає безпідставними та не обґрунтованими.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою; запропоновано учасникам судового процесу подати відзиви на апеляційну скаргу, які повинні відповідати вимогам ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу №08/130-07 до розгляду на 12.09.2018 о 10:00 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, каб.№132.

Так, з метою повідомлення учасників про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження учасників.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення до розгляду згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - 21.08.2018; представник позивача - 20.08.2018; представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби - 22.08.2018.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Враховуючи, що учасники розгляду були повідомлені належним чином, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, суд обмежений в строках розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, продовження вказаного строку чинним процесуальним кодексом України не передбачено, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

12.06.2018 у зв'язку із знищенням виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 у справі № 08/130-07 про стягнення з Борівського підприємства теплових мереж на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 343631,19 грн. боргу, 3436,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм ГТУЮ у Харківській області Калюга А.О. було зареєстровано виконавче провадження №56596854 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2018.

12.06.2018 державним виконавцем складено розпорядження про перерахування на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» по даному виконавчому документу 3436,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також, 12.06.2018 державним виконавцем Відділу прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56596854 з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

В якості правових підстав зазначено, що боржник - Борівське комунальне підприємство теплових мереж, перебуває у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тому вчинення виконавчих дій з примусового виконання має бути зупинене на підставі п.10 ч. 1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення терміну дії зазначених обставин.

Оскільки зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №08/130-07 від 07.08.2007 здійснено головним державним виконавцем Відділу після набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, з урахуванням пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, застосуванню в даному випадку підлягає Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016.

Надаючи оцінку вказаним діям державного виконавця, колегія суддів зазначає наступне.

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-УІІІ від 03.11.2016, яким внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження». Згідно внесеним змінам підставою для зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню, у тому числі, є:

- включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.12.2017 №319 Борівське комунальне підприємство теплових мереж включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»).

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону, під заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону розуміється кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону, постачальник природного газу, заборгованість перед яким врегульовується цим Законом, визначено НАК «Нафтогаз України» та її дочірню компанію «Газ України».

Отже, для прийняття рішення про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен встановити наступні обставини:

- чи є стягувачем у виконавчому провадженні НАК «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», ПАТ «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржником - підприємство, що виробляє теплову енергію, транспортує та постачає теплову енергію, надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємство централізованого водопостачання та водовідведення, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення?

- чи включено боржника до відповідного реєстру?

- чи стягується за рішенням суду заборгованість такого боржника за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ) перед постачальником такого природного газу?

Матеріали справи свідчать, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2007 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 у справі №08/130-07 виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію.

Зокрема, з вказаних судових рішень вбачається, що борг виник у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків за договором комісії №12/04-302 від 01.10.2004, за умовами якого позивач (комітент) доручив, а відповідач (комісіонер) прийняв на себе обов'язок здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії відповідно до умов договору. Отже, борг, що існує між сторонами у даній справі виник не на підставі постачання природного газу, а на підставі порушення зобов'язання зі своєчасної оплати постачання теплової енергії за договором комісії.

Отже, наявність такого боргу не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заперечення державного виконавця в частині того, що в наказі господарського суду Харківської області не зазначено саме на підставі чого виникла заборгованість є необґрунтованими, оскільки у п.4 ч.1 ст.84 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) зазначено, що при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються, зокрема: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум; розмір сум, що підлягають стягненню (основної заборгованості за матеріальні цінності, виконані роботи та надані послуги, неустойки, штрафу, пені та збитків, а також штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу) (тощо). ГПК України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) не передбачено обов'язкового зазначення підстав, відповідно до яких у боржника виникла заборгованість, оскільки такі підстави зазначаються в мотивувальній частині рішення. Державний виконавець законодавчо не позбавлений права ознайомитись з повним текстом рішення суду та дослідити обставини, на підставі яких виникла та чи інша заборгованість, в тому числі приймаючи рішення про зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, встановлених чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що скарга ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Калюги А.О. щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 у справі № 08/130-07 та визнання недійсною постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Калюги А.О. про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2018р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 у справі № 08/130-07 є обґрунтованою, правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «При виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, колегія суддів зазначає, що вказані дії виконавець зобов'язаний вчинити згідно положень Закону, що не потребує винесення судового рішення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги в цій частині.

Щодо посилань апелянта на те, що позивачем було пропущено строк на оскарження постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, а до матеріалів справи не надано клопотання/заяви про поновлення процесуальних строків на оскарження таких дій, а отже відповідну скаргу слід залишити без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що десятиденний строк на подання відповідної скарги до суду обчисляється не з дня, коли оскаржувана постанова державного виконавця була винесена, а з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права.

Як вбачається з матеріалів справи, лист Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюму Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.06.2018 №17473, в якому, зокрема, зазначено про те, що 12.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.10 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено її сторонам виконавчого провадження, було отримано заявником скарги - 18.06.2018, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ДК «Газ України».

Тобто, заявник дізнався про порушення свого права 18.06.2018.

Згідно відбитку поштового штемпелю на конверті, скарга на дії державного виконавця була направлена до суду 26.06.2018, тобто в межах десятиденного строку з дня, коли особа дізналась про порушення свого права.

Крім того, як вбачається з копії поштового конверта, наданого стягувачем до матеріалів справи, сама копія постанови про зупинення вчинення виконавчих дій Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області була направлена на адресу стягувача 22.06.2018, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на копії конверта та згідно Витягу офіційного поштового відправлення - Укрпошта, копія постанови про зупинення вчинення виконавчих дій отримана стягувачем 25.06.2018.

Тобто, в будь-якому випадку скаргу на дії державного виконавця подано в строк, встановлений статтею 341 Господарського процесуального кодексу України, а саме на протязі 10 днів з дня, коли скаржник дізнався про порушене право, у зв'язку з чим немає підстав для подання заяви про поновлення відповідного строку.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 27.07.2018 у справі №08/130-07, ґрунтуються на чинному законодавстві та зроблені при належному повному та об'єктивному дослідженні обставин справи.

Судова колегія не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника спростовуються матеріалами справи, документально не підтверджені та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору, який сплачений апелянтом за звернення з апеляційною скаргою, відшкодуванню не підлягають та покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 254, 255, 269, 270, 273, п.1 ч. 1 статті 275, 276, 282-284 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Борівського комунального підприємства теплових мереж залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2018 у справі №08/130-07 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін