РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Справа №918/13/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Петухов М.Г.

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 р. у справі №918/13/18 (суддя Марач В.В., повний текст рішення складено 13.06.2018 р.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн"

2) комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення зборів та скасування реєстраційного запису

за участю представників:

позивача - адвоката ОСОБА_3,

відповідача-1 - адвоката ОСОБА_4,

відповідача-2 - не з'явився,

третьої особи - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 р. у справі №918/13/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн", комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення зборів та скасування реєстраційного запису, відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції, враховуючи приписи ст.ст.237, 244-245 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 44 Закону України "Про нотаріат", вказав, що оскільки довіреність від 18.02.2015 р. посвідчувалась нотаріально і при цьому нотаріус встановлював дійсні наміри кожної із сторін до її вчинення, однакове розуміння сторонами значення, умов довіреності та її правових наслідків для кожної із сторін, то відповідно можна дійти висновку, що ОСОБА_1 мала дійсні наміри надавати повноваження ОСОБА_5 на представлення останнім її інтересів, і кожний з учасників довіреності однаково розумів її значення, умови та її правові наслідки для кожної із сторін, в тому числі можливість ОСОБА_5 укладати від імені ОСОБА_1 різні правочини та приймати участь від її імені у загальних зборах засновників (учасників) господарських товариств, тощо. Крім того, зазначив, що зазначення в довіреності від 18.02.2015 р. про те, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представляти її інтереси з усіх питань, що стосуватимуться її і вести всілякі справи в усіх організаціях, установах, підприємствах незалежно від форм власності надає представникам право діяти від імені довірителя без обмежень.

Відтак суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 взявши участь у загальних зборах засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" від імені ОСОБА_1 та передавши нерухоме майно, належне ОСОБА_1, до статутного фонду товариства, на підставі довіреності від 18.02.2015 р., реєстраційний номер 600 серія та номер НАМ 553218, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7, діяв без перевищення повноважень наданих йому вказаною довіреністю, з огляду на що відсутні правові підстави визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1 від 22.09.2017 р.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області скасувати запис №0013719 від 25.09.2017 р. про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, то суд зазначив, що позивач жодним чином не обґрунтувала підстав, за наявності яких такий запис підлягає скасуванню. Крім того, позивач не довела належними та допустимими доказами того, що при вчиненні оспорюваного запису допущені порушення в поданні документів на державну реєстрацію статуту ТОВ "Будкомфорт - Лайн" чи в здійсненні самої процедури реєстрації.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу позивач, посилаючись на п.2.1. гл.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.1003 Цивільного кодексу України, вказує, що у довіреності мають бути вказані конкретні юридичні дії, які належить вчинити представнику. Натомість "представляти інтереси з усіх питань у всіляких справах" не є конкретними юридичними діями у розумінні вказаних норм матеріального права.

Звертає увагу, що довіреністю від 18.02.2015 р. позивач не уповноважувала ОСОБА_5 на здійснення певних дій щодо реалізації своїх корпоративних прав, а саме участь у загальних зборах, голосування чи не голосування з окремих питань, оцінка внеску та інші конкретні дії, тобто представник діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Відповідач-1, товариство з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн", подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить рішення господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 р. залишити без змін, як таке, що постановлено з дотриманням процесуальних норм та без порушень норм матеріального права. Вважає, що ОСОБА_5 мав право приймати участь від імені ОСОБА_1 у загальних зборах засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн" та діяв без перевищення визначених довіреністю повноважень, оскільки довіреність була оформлена відповідно до вимог законодавства та будь-яких застережень з приводу змісту довіреності та заборони вчиняти ОСОБА_5 окремі дії від ОСОБА_1 не надходило.

Комунальне підприємство "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області та третя особа ОСОБА_2 правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідач-2 участь повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що відповідач-2 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача-2.

Представником позивача в судовому засіданні 12.09.2018 р. подано клопотання про витребування у державного реєстратора доказів, зокрема, інформацію (відомості) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявну у вказаному реєстрі станом на 25.09.2017 р. заяву ОСОБА_1 про заборону відчуження майна та скановану копію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно акту приймання-передачі майна засновників до статутного фонду ТОВ "Будкомфорт-Лайн".

Відповідно до ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

З урахуванням вказаної процесуальної вимоги закону, приймаючи до уваги відсутність обґрунтування представником апелянта причин неможливості подати вказані вище докази суду першої інстанції, враховуючи заперечення відповідача-1 та третьої особи щодо задоволення такого клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22.09.2017 р. було проведено загальні збори засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн", оформлені протоколом №1 від 22.09.2017 р. (а.с.17-21).

Згідно з протоколом №1 на зборах були присутні засновники громадянка України ОСОБА_2 та громадянин України ОСОБА_5, як уповноважена особа ОСОБА_1, на підставі довіреності від 18.02.2015 р., реєстраційний номер 600 серія та номер НАМ 553218, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Рішення зборів засновників (учасників) оформлено протоколом №1 від 22.09.2017 р.

На загальних зборах засновниками (учасниками) товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" згідно порядку денного прийнято рішення про створення товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн", про затвердження статуту та призначення директора товариства, про затвердження статутного капіталу майновими внесками засновників шляхом вкладу в статутний капітал (фонд) ТОВ "Будкомфорт-Лайн" .

Крім того, погоджено вид вкладу учасників у статутному капіталі (фонді) ТОВ "Будкомфорт-Лайн", зокрема, вклад ОСОБА_1 визначено:

1) земельна ділянка кадастровий №56:246:874:00:02:007:0110, площею 0,0770 га, за адресою: с.Обарів, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 100000 грн.;

2) земельна ділянка кадастровий №:02:007:0917, площею 0,1373 га, за адресою: с.Обарів, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 300000 грн.;

3) земельна ділянка кадастровий №:02:007:0321, площею 0,1285 га, за адресою: с.Обарів, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 900000 грн.;

4) земельна ділянка кадастровий №:02:013:0397, площею 0,07 га, за адресою: с.Городище, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 1500000 грн.;

5) об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Озерна, 54, с.Обарів, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 200000 грн.;

5) житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.Городищинська, 65б, с.Городище, Рівненський р-н, Рівненська обл., вартістю 3100000 грн.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 надала громадянам України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 довіреність від 18.02.2015 р. (а.с.22), яка посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстраційний номер 600, бланк серія НАМ номер 553218.

23.09.2017 р. ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 заяву про скасування довіреності від 18.02.2015 р. на представлення її інтересів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.63).

25.09.2017 р. державним реєстратором здійснено реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" згідно поданих ОСОБА_5 документів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 53-56).

29.09.2017 р. ОСОБА_5 ознайомився із заявою про скасування довіреності від 18.02.2015 р., про що на зворотньому боці заяви міститься відповідна відмітка (а.с.63).

Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно з п.2 ч.1 ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

У відповідності до ст. 249 ЦК України, права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що дії вчинені ОСОБА_5 до 29.09.2017 р. зберігають чинність для ОСОБА_1 стосовно прав та обовязків щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності.

Однак апеляційний суд проаналізувавши зміст довіреності від 18.02.2015 р. вважає за необхідне вказати наступне.

Частинами 1, 3 ст.237 ЦК України унормовано, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Пунктом 2.1 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Аналогічну правову норму містить стаття 1003 Цивільного кодексу України.

Беручи до уваги вказані норми законодавства можна дійти висновку, що дії, які належить вчинити представнику, повинні відповідати певним критеріям, зокрема, бути правомірними (такими, що відповідають та не суперечать нормам чинного законодавства, не порушують права та інтереси третіх осіб, а також самого довірителя); конкретними (у довіреності слід чітко вказати, які саме дії, яким способом повинен виконати представник); здійсненними (дії, надані довіреністю, можна виконати відомими та доступними представнику засобами).

За змістом довіреності від 18.02.2015 р. ОСОБА_1 наділила ОСОБА_5 повноваженнями представляти її інтереси з усіх питань, що стосуватимуться її і вести всілякі справи в усіх організаціях, установах, підприємствах незалежно від їх форм власності та підпорядкування, органах виконавчої влади та місцевого і регіонального самоврядування, а також в судах.

Оцінюючи вказаний доказ суд дійшов висновку, що повноваження, надані вказаною довіреністю, не можуть вважатися "конкретними" у розумінні ст.1003 ЦК України та п.2.1 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки довіреність не містить чіткої вказівки на дії, які належить вчинити представнику.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач уповноважила представляти ОСОБА_5 її інтереси "в усіх організаціях, установах, підприємствах незалежно від їх форм власності та підпорядкування", тобто представляти інтереси в уже існуючих юридичних особах, а не при їх створенні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що аналіз змісту довіреності фактично зводиться до наділення процесуальними представницькими повноваженнями ОСОБА_5 в будь-яких підприємствах, установах, організаціях, а також в судах. Довіритель не наділяла ОСОБА_5 правом відчуження належного їй майна, правом на власний розсуд визначати вартість такого майна для його відчуження, правом на власний розсуд визначати потребу довірительки в набутті нею корпоративних прав, а також виду господарського товариства, учасником якого вона стала.

Згідно з ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

З наведеного вище вбачається, що позивачем як довірителем не лише не було схвалено дії повіреної особи, а й в активній формі було висловлено заперечення щодо наділення повіреного будь-якими повноваженнями на підставі виданої довіреності, про що свідчить заява про скасування довіреності від 23.09.2017 р. (а.с.63) та заява про заборону вчинення реєстраційних дій на належне позивачу майно від 25.09.2017 р. (а.с.62).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на час проведення загальних зборів) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів (ч.1 ст.144 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права виникають в особи, зокрема, внаслідок заснування (участі в заснуванні) господарського товариства.

Шляхом створення господарського товариства його засновники обєднують власні грошові кошти, та/або майно, та/або майнові права, що належать їм на праві власності, формують статутний капітал і зрештою набувають у власність частку в товаристві та корпоративні права, пропорційні вкладу. Право власності на обєкти цивільного обігу, що були внесені як вклад, кореспондується учаснику правом власності на частку у статутному капіталі та корпоративними правами у товаристві.

Колегія суддів зауважує, що при внесенні засновником (учасником) вкладу в статутний капітал ) товариства обовязковою є його грошова оцінка, яка згідно з ст.115 ЦК України та ст.13 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на час проведення загальних зборів), здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Натомість апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази узгодження повіреного з довірителем, як власником майна, оцінки вартості обєктів нерухомого майна позивача, за якою і було визначено відсоток ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ "Будкомфорт-Лайн".

Оскільки довіреність від 18.02.2015 р. не містить положень щодо надання ОСОБА_5 прав на відчуження майна, прав на визначення вартості відчужуваного майна та надання повноважень діяти в інтересах довірителя з метою набуття корпоративних прав, колегія суддів дійшла висновку про відсутність волевиявлення довірителя на вчинення вказаних дій представником, з огляду на що позовна вимога про визнання недійсним рішення зборів засновників (учасників) ТОВ "Будкомфорт-Лайн" є підставною та обґрунтованою.

Вимога позивача про скасування реєстраційного запису №0013719 від 25.09.2017 р., внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальним підприємством "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області щодо державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" також підлягають задоволенню, як похідна від вищевказаної.

Доводи позивача про відкриття кримінального провадження щодо можливих протиправних дій нотаріуса ОСОБА_8, якій була подана заява про накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо належного майна, за ч.1 ст.190 КК України не заслуговують на увагу, оскільки на підставі ст.75 ГПК України лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Щодо посилання ТОВ "Будкомфорт-Лайн" у відзиві на апеляційну скаргу про звернення ОСОБА_1 з позовом до неналежного відповідача, колегія суддів, враховуючи ст.12 ГПК України (в редакції чинній на момент звернення до суду з позовною заявою), беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, вважає за необхідне вказати, що оскарження рішення загальних зборів засновників (учасників) товариства, яке оформлено протоколом, є спором між учасником та товариством щодо корпоративних відносин, тобто фактично позивачем оскаржується акт органу корпоративного управління, який по своїй суті є актом товариства. З огляду на вказане, позов заявлено до належного відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Беручи до уваги зміст довіреності від 18.02.2015 р., проаналізувавши обставини справи та вимоги чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх підстав для визнання недійсним рішення зборів засновників (учасників) та скасування реєстраційного запису про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн".

За змістом ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, зокрема, є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, наведене вище є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, колегією суддів, з підстав скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, здійснено перерозподіл судових втрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 р. у справі №918/13/18 задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 29.05.2018 р. у справі №918/13/18 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов ОСОБА_1 задоволити.

4. Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн", оформленого протоколом №1 від 22.09.2017 р.

5. Зобовязати комунальне підприємство "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області скасувати запис №0013719 від 25.09.2017 р. про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" (33009, м.Рівне, пров.Робітничий, 1, ) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" (33009, м.Рівне, пров.Робітничий, 1, ) на користь ОСОБА_1 (33000, м.Рівне, вул.Корольова, 5/97, 1, ідент.код НОМЕР_1) 1600,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2400,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Стягнути з комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області (35431, Рівненська обл., Гощанський р-н, с.Бабин, вул.Незалежності, 1, ) на користь ОСОБА_1 (33000, м.Рівне, вул.Корольова, 5/97, 1, ідент.код НОМЕР_1) 1600,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2400,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

8. Господарському суду Рівненської області видати судові накази.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" вересня 2018 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Петухов М.Г.