ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" вересня 2018 р. Справа № 921/310/16-г/3

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» (), б/н від 20 серпня 2018 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року (підписане 18.08.2016 року), суддя Боровець Я.Я.

у справі №921/310/16-г/3

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця», м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області ()

про стягнення заборгованості в сумі 1 358 032,67 грн.

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2018 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» () на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця», м. Київ до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області () про стягнення заборгованості в сумі 1 358 032,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» () не брало участі в розгляді справи №921/310/16-г/3.

При цьому, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник вказує, що судом першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області () на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця», м. Київ 878 976,47 грн. пені, 315 256,20 грн. штрафу та 163 800 грн. неустойки за укладеними між сторонами договорами, порушено права та інтереси скаржника, не залучивши останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Зокрема, апелянт зазначає, що на виконання умов договору поставки, який укладено сторонами у справі, між скаржником (як продавцем) та відповідачем у справі (як покупцем) укладено договір купівлі-продажу шпали, деревяної І типу, ДСТУ ГОСТ 78-2009 7000 шт. та шпали деревяної ІІ типу, ДСТУ ГОСТ 78-2009 3000 шт., які в подальшому і постачались відповідачем позивачу. На думку скаржника така поставка здійснювалась відповідачем згідно погоджених графіків, у звязку з чим, останній не погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем графіків поставки та застосованої відповідальності, передбаченої п.7.2 укладеного між сторонами справи договором.

Згідно з п.13 ч.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (у редакції від 03.10.2017 року №2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскарженні в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно з ч.1 ст.91 ГПК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Отже, відповідно до вимог ст.91 ГПК України особи, яких не було залучено до участі у справі, вправі оскаржити не будь-яке рішення суду, а лише те, яке безпосередньо стосується прав та обов'язків цієї особи. Тобто в рішенні суду безпосередньо розглядається й вирішується спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Поряд з тим, відповідно до ч.2 ст.261 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обовязки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, при зверненні до апеляційного суду особи, яка не брала участі у справі, з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення, суду апеляційної інстанції необхідно встановити чи оскаржуваним рішенням вирішено питання щодо прав, інтересів та/чи обовязків такої особи.

Слід зазначити, що предметом позову у справі №921/310/16-г/3 є стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області () на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця», м. Київ штрафних санкцій на підставі укладених між сторонами справи договорів.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3 позов задоволено та присуджено до стягнення вказані вище кошти.

Разом з тим, судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов'язки скаржника Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» ().

При цьому, вказана справа не стосується правовідносин, які склалися між відповідачем (Дочірнім підприємством «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області ()) та скаржником (Приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» ()) на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу, а оскаржуване рішення про стягнення штрафних санкцій з ОСОБА_2 підприємства «Тернопільекспортліспром-І», м. Підгайці Тернопільської області (), не стосується прав чи обовязків скаржника Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» ().

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не стосується прав та обов'язків Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» (), відтак, останнє не наділене правом подавати апеляційну скаргу на таке рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (оскаржуване рішення складене і підписане 18 серпня 2016 року).

Якщо апеляційну скаргу подано собою, яка не має права її подавати, то відповідні обставини виключають перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Враховуючи все наведене вище, дослідивши описову, мотивувальну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Господарським судом Тернопільської області рішенням від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3 не вирішувались будь-які питання щодо прав, інтересів або обов'язків апелянта, що слугує підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.2 ст.261 ГПК України.

Так, положеннями частини 2 статті 261 ГПК України передбачена відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Зазначений річний строк є присічним. Поновлення строку на апеляційне оскарження поза межами зазначеного присічного строку можливе лише за наявності наведених у цій нормі випадків.

Суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі зазначеної правової норми, оскільки скаржник, при зверненні з апеляційною скаргою, не довів наявність передбаченого нею випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обовязки. Без доведення зазначених обставин у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для з'ясування причин пропуску, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після спливу річного строку з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Одночасно, колегія суддів вважає правомірним застосування в даному випадку вказаної норми ГПК, оскільки, частиною 2 статті 261 ГПК України врегульований саме порядок вчинення процесуальної дії відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку, а не встановлені строки оскарження судових рішень, як це передбачено у пункті 13 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Згідно з частинами 3, 4 ст.261 ГПК України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше пяти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

З огляду на все наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» (), б/н від 20 серпня 2018 року на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3.

Керуючись ст.234, ч.2 ст.261 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1.Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром» (), б/н від 20 серпня 2018 року на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року у справі №921/310/16-г/3.

2.Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали (всього на 31-ому аркуші) надіслати скаржнику Приватному підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Тернопільекспортліспром».

3.Копії ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Гриців В.М.