ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 вересня 2018 р. Справа № 903/540/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії, м.Луцьк

до відповідача: ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області, Волинська обл., смт.Іваничі

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 державної казначейської служби України в Іваничівському районі Волинської області

про стягнення 19 599 грн. 14 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Встановив: 31.07.2018 року на адресу суду надійшла позовна заява ПАТ "Укртелеком" №224-13-7-42/18-04 від 30.07.2018 року про стягнення з відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області 19 599 грн. 14 коп. вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення за період з березня по грудень 2017 року та судових витрат по справі.

В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем ОСОБА_2 України "Про телекомунікації", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства" та невиконання відповідачем зобовязань з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги громадянам, які користуються пільгами за березень-грудень 2017 року.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 державної казначейської служби України в Іваничівському районі Волинській області Запропоновано відповідачу та третій особі подати суду не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов, пояснення по суті спору.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі позивач отримав 08.08.2018 року, відповідач 10.08.2018 року, третя особа 10.08.2018 року, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштових відправлень №291 від 09.08.2018 року, №135 від 13.08.2018 року, №143 від 13.08.2018 року.

Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не надходили.

Відповідач у запереченнях №1617/7.08/2-18 від 20.08.2018 року позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що у бюджеті Іваничівської районної державної адміністрації не передбачені видатки на фінансування пільг з послуг зв'язку. Розрахунки наданих пільг та акти звірки управлінням не підписувались та повертались позивачу. Договір на відшкодування послуг зв'язку між ПАТ "Укртелеком" та управлінням соціального захисту населення на 2017 рік не укладався. На їх звернення з районного бюджету було виділено 7 000 грн. 00 коп. для часткового погашення послуг зв'язку, які перераховані позивачу. Борг виник у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань, не з вини управління.

Третя особа у поясненнях №02-33/03-137 від 20.08.2018 року зазначає, що у 2017 році по ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області асигнування за програмою "Надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг зв'язку" відсутні. Крім того відсутні відкриті рахунки для оплати таких зобов'язань. У 2018 році при річному обсязі бюджетних призначень 11900,00 грн. проведено 7000,00 грн. касових видатків для оплати пільг по оплаті телекомунікаційних послуг за 2017 рік.Станом на 01 серпня 2018 року по ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації, згідно з поданими до управління Державної казначейської служби України в Іваничівському районі Волинської області звітами по КПКВК 0813032 "Надання окремим категоріям громадян з оплати послуг зв'язку" КЕКВ 2730 заборгованість та зареєстровані фінансові зобов'язання відсутні (в тому числі перед Волинською філією ПАТ "Укртелеком").

ПАТ "Укртелеком" у поясненнях від 11.09.2018 року зазначає, що не вважає необхідним надавати додаткові заперечення на пояснення, так як позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами та чинним законодавством.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обовязку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

За період з січня по грудень 2017 року позивач надав послуги пільговій категорії громадян, які підлягають під дії ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ЗУ "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ЗУ "Про охорону дитинства" на загальну суму 26 599 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з нарахуванням пільг форми № 2-пільга, актами звіряння розрахунків за надані послуги, на які надаються пільги, між ВАТ "Укртелеком" та головним розпорядником коштів місцевого бюджету ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської райдержадміністрації (а.с. 13-208).

Позивач направив відповідачу розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з нарахуванням пільг форми № 2-пільга та акти звіряння з сумою заборгованості, що підтверджується описами вкладень та повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 28, 44, 61, 78, 95, 111, 127, 143, 159, 175).

У листах №15/06-184 від 07.04.2017 року, №15/06-193 від 17.05.2017 року, №15/06-200 від 12.06.2018 року, №15/06-220 від 17.07.2017 року, №15/06-250 від 16.08.2017 року, № 15/06-265 від 08.09.2017 року, 15/06-11 від 17.01.2018 року, №15/06-327 від 14.11.2017 року, №15/06-364 від 11.12.2017 року, №15/06-291 від 11.10.2017 року, адресованих начальнику управління праці та соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації, просить забезпечити дотримання вимог чинного законодавства щодо прийняття від Волинської філії ПАТ "Укртелеком" щомісячних звітів за формою "2-пільга" (а.с. 28, 45, 62, 79, 96, 112, 128, 176).

Відповідач відшкодування пільг з телекомунікаційних послуг у 2017 році не здійснював, акти звірки, надіслані позивачем, не підписував, заперечень не надавав.У листах від 22.05.2017 року №606/1.15, від 14.12.2017 року №1961/708/2-17 адресованих позивачу, зазначає, що у зв'язку з тим, що у місцевому бюджеті на 2017 рік кошти на відшкодування пільг з послуг зв'язку не передбачені, списки пільговиків, які мають право на пільгу з урахуванням доходу сім'ї пільговика для нарахування пільги управлінням не подавались, розрахунки на відшкодування пільг та акти звіряння прийматись та погоджуватись не будуть. Прохання про виділення коштів з районного бюджету на фінансування наданих пільг з послуг зв'язку буде винесене на розгляд чергової сесії районної ради.

Позивач на адресу відповідача направив претензію №52-13-7-20/18-04 від 01.03.2018 року з вимогою відшкодувати вартість телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення, зокрема, за період з січня 2017 року по грудень 2017 року на суму 28 199 грн. 14 коп. (а.с. 182)

Претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено ОСОБА_2 України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Згідно із статтею 19 вказаного ОСОБА_2 встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Частиною 3 статті 63 ОСОБА_2 України "Про телекомунікації" визначено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено такими ОСОБА_2 України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; "Про жертви нацистських переслідувань"; "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"; "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства".

Загальні засади фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг на підставі вищевказаних законів, визначено безпосередньо у даних законах, зокрема:

- у статті 17 ОСОБА_2 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього ОСОБА_2, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- у статті 63 ОСОБА_2 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього ОСОБА_2, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у ч. 6 ст. 6 ОСОБА_2 України "Про жертви нацистських переслідувань" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг жертвам нацистських переслідувань, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- у статті 9 ОСОБА_2 України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" вказано, що витрати, пов'язані з реалізацією цього ОСОБА_2, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у статті 23 ОСОБА_2 України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказано, що пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим ОСОБА_2, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконуються обов'язки щодо надання пільговим категоріям громадян Іваничівської району Волинської області телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

На виконання вимог ОСОБА_2 України позивачем надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, зокрема: січень 2017 року 2 449 грн. 01 коп.; лютий 2017 року 2 495 грн. 70 коп.; березень 2017 року 2 381грн. 50 коп.; квітень 2017 року 2 323 грн. 69 коп.; травень 2017 року 2 227 грн. 35 коп.; червень 2017 року 2 228 грн. 98 коп.; липень 2017 року 2 277 грн. 83 коп.; серпень 2017 року 2 165 грн. 57 коп.; вересень 2017 року 1 924 грн. 95 коп.; жовтень 2017 року 2 127 грн. 96 коп.; листопад 2017 року 2 098грн. 97 коп.; грудень 2017 року 1 897 грн. 63 коп., всього на загальну суму 26 599 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

Однак, відповідач оплату витрат позивача, повязаних із наданням пільг у вказаний вище період провів частково, на суму 7 000 грн. 00 коп. Заборгованість становить 19 599 грн. 14 коп.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Згідно з пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до чинного законодавства України ПАТ "Укртелеком" надає послуги звязку на пільгових умовах категоріям громадян, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Згідно з підпунктом 20-4 статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку.

За умовами пункту 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117, підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Позивачем на адресу відповідача були надіслані розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг (ф.№2-пільга), та акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (ф.№3-пільга), що підтверджується описами вкладень до цінних листів з повідомленнями про вручення.

Тобто, доводи відповідача щодо неможливості здійснення виплат позивачу по компенсації витрат для надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг та інших пільг окремим категоріям громадян зводяться до відсутності бюджетних асигнувань для таких виплат та відсутності підписаного між сторонами договору.

Судом не прийняті вказані доводи з огляду на таке:

Згідно із пунктом 3 ст. 63 ЗУ "Про телекомунікації" та пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Законодавством не визначено залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог ОСОБА_2 України.

Частиною 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності як відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами статті 17 ОСОБА_2 України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00). Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Кечко проти України зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до п.5 оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18.02.2013 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 року зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи викладене, доводи відповідача, наведені у відзиві, не приймаються судом до уваги та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку відшкодувати понесені позивачем витрати на оплату телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян. Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, а тому уповноважений державою орган - відповідач у справі в силу закону має відшкодувати понесені позивачем витрати. Також чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у цьому випадку виникають безпосередньо із ОСОБА_2 України і незалежно від їх бажання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі № 904/6252/17, від 02.05.2018 року у справі №902/445/17, від 05.04.2018 року у справі № 922/2239/17.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

У рішенні від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави /підпункт 3.2/.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідач розрахунки видатків форми 2 пільга та акти звіряння з сумою видатків не оспорив, проте, розрахунки не здійснив, акти не підписав, обгрунтованих заперечень не надав.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 19 ОСОБА_2 України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Тобто, боржник, як юридична особа, відповідає за своїми зобовязаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Заборгованість ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської райдержадміністрації за 2017 рік в сумі 19 599 грн. 14 коп. підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, актами звіряння з сумою заборгованості, які були надіслані відповідачу, що підтверджується описами вкладень та повідомленнями про вручення поштових відправлень, відповідач суми боргу належними доказами не заперечив, а тому борг в сумі 19 599 грн. 14 коп. підлягає до стягнення.

При вирішенні спору судом врахована правова позиція, висловлена у постановах Верховного Суду від 13.04.2018 року у справі №908/985/17, від 14.02.2018 року у справі № 921/177/17-г/14, Вищого господарського суду України від 12.04.2017 року у справі № 927/1039/16, Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року у справі № 903/237/17, від 27.06.2017 року у справі №903/238/17, від 18.07.2017 року у справі №903/344/17.

Заборгованість за 2016 рік стягнута рішенням господарського суду Волинської області від 20.06.2018 року у справі №903/398/17.

Оскільки спір до суду доведено з вини відповідача, судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації (Волинська область, смт. Іваничі, вул. Грушевського, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії (м. Луцьк, вул. В.Мойсея, 2, ) 19 599 грн. 14 коп. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього: 21 361 грн. 14 коп. (двадцять одна тисяча триста шістдесят одна 14 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено

14.09.18

Суддя А. М. Кравчук