РІШЕННЯ

10 вересня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/163/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Ярославська З.І.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", вул.Чернівецька, 54 А, м. Тернопіль, 46006

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, вул. Галицька, 1, м.Тернопіль,46002

про стягнення 2 160 337 грн.81 коп.

За участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14 від 29.12.18

відповідача:ОСОБА_2, довіреність № 14/1909 від 27.08.18

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ20UG21D8042082 C1.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" звернулось 11.05.2018 до господарського суду Тернопільської області із позовом про стягнення 2 160 337,81 грн., з яких: 2 030 922,27 грн. заборгованість за використаний природній газ; 101 828,05 грн. пеня, 9 033,37 грн. - 3% річних; 18 554,12 грн. - інфляційні нарахування.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 15.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.06.2018 на 10:00 год., у звязку із перебуванням судді у відпустці розгляд даної справи було перенесено на 18.07.2018 на 10:00 год.

Ухвалою суду від 18.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 серпня 2018 о 14:30 год., який в подальшому відкладено на 10 вересня 2018 р. на 15:00 год.

У судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов №14/1406 від 31.05.2018 (вх.11920 від 04.06.2018), його представники в судових засіданнях проти наведених позивачем обставин заперечили у повному обсязі, вважають заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Звертають увагу суду на те, що КЕВ є неприбутковою установою, повністю утримується за рахунок державного бюджету, є розпорядником коштів 3-го ступеня, і керується "Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету" затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012. Також зазначили, що у відповідності до ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про державний бюджет. Щодо поставленого газу зазначили, що Постачальник згідно умов договору має право контролювати обсяг споживання природного газу. При невиконанні вимог порядку проведення розрахунків Постачальник вправі обмежити або припинити постачання газу Споживачеві. Таким чином позивач маючи інформацію про невиконання КЕВ умов договору щодо проведення розрахунків продовжував здійснювати постачання природного газу. Згідно п.6.3. Договору, Споживач не несе відповідальності перед Постачальником за порушення умов договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини Постачальника та/або внаслідок непереборної сили. Вважає, що виникнення боргу виникло з причини не відключення своєчасно Споживача від систем подачі газу, а тому застосування штрафних санкцій є неправомірним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

10.11.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (Постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Тернополя (Споживач) укладено договір про закупівлю та постачання природного газу №48/17/16/Д-04 (113/17), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язується поставити споживачу природний газ (ДК 021:2015, код 091200000-6 Газове паливо (Природний газ) у необхідних для споживача обємах (обсягах), а споживач зобов'язався своєчасно оплатити постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (Оператор ГРМ) та Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (оператор ГТС), через газові мережі якого Постачальник постачає газ Споживачеві, забезпечують розподіл та транспортування газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску (п.1.3. Договору).

За підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів погоджує з Оператором ГРМ/ГТС акт про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення акта приймання-передачі газу між відповідними субєктами ринку природного газу (п.2.5. Договору).

Договірні обсяги постачання газу Споживачеві наводяться в додатку 2 до договору (п.3.1. Договору).

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) природного газу за розрахунковий період складеного Споживачем та Оператором ГРМ/ГТС відповідно до п.2.5. розділу ІІ Договору (п.3.6. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами відповідно до Закону України "Про ринок природного газу".

Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу на 01.11.2017 року становить 10 111 грн. 20 коп.

Сума договору становить 1 256 635, 94 грн.

У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ та в порядку, встановленому законодавством, ціна договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативних актів (п.4.2. Договору).

Розрахунковий період за Договором становить один місяць з 9:00 години першого дня місяця до 9:00 години першого наступного місяця включно (п.4.5. Договору).

Пунктом 4.6. Договору сторони погодили, що оплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом місяця поставки газу.

У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк по 31.12.2017р.та поширює дію на відносини сторін, що фактично склалися з 10 листопада 2017 року.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток № 2 договору щодо договірних обсягів постачання газу у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

Додатковою угодою №1 від 20.11.2017 року сторони погодили викласти п.4.2. в наступній редакції:

- Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу на 01.11.2017 року становить 10 111 грн. 20 коп.

Сума договору становить 1 000 000 грн.

У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ та в порядку, встановленому законодавством, ціна договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативних актів.

Додатковою угодою №2 від 14.12.2017 року сторони погодили викласти п.4.2. в наступній редакції:

- Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу на 01.11.2017 року становить 10 111 грн. 20 коп.

Сума договору становить 999 993,80 грн.

У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ та в порядку, встановленому законодавством, ціна договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативних актів.

Додатковою угодою №3 від 29.12.2017 року сторони вирішили:

- Продовжити строк дії договору №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. про закупівлю та постачання природного газу на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році до 31 березня 2018 року,якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

- сума угоди складає 199 998,76 грн.

- зміни до договору №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. про закупівлю та постачання природного газу вважати внесеним з моменту підписання.

Додатковою угодою №4 від 25.01.2018 року сторони на підставі п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи коливання ціни на ринку природного газу за одиницю продукції, сторони вирішили внести зміни в п.4.2. договору, а саме:

Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України у січні 2018 року становить 11 151 грн. 60 коп.

Додаток 3 до договору викласти в новій редакції:

Постачальник здійснює протягом 2018 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 17 935 тис.куб.м у тому числі по місяцям: січень 2018 17935 тис. куб.м.

Додатковою угодою №5 від 26.01.2018 року сторони погодили викласти п.4.2. в наступній редакції:

- Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України, у січні 2018 року становить 11 151 грн. 60 коп.

Сума договору становить199 992,79 грн.

У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ та в порядку, встановленому законодавством, ціна договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативно-правових актів.

Додатковою угодою №6 від 12.03.2018 року сторони на підставі п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи коливання ціни на ринку природного газу за одиницю продукції, сторони вирішили внести зміни в п.4.2. договору, а саме:

Ціна природного газу за 1 тис. м. куб. з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України у лютому 2018 року становить 10 560 грн. 00 коп.

Сума договору залишається без змін.

Додаток 2 до договору викласти в новій редакції:

Постачальник здійснює протягом 2018 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 128,885 тис.куб.м.

Додатковою угодою №7 від 30.03.2018 року сторони погодили продовжити дію Договору на строк по 30.04.2018 року.

На виконання умов укладеного між сторонами договору №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. позивач за період листопад 2017 - квітень 2018р. поставив, а відповідач прийняв, природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу: №48/17/16/Д-04 (113/17)/1117-12042 від 30.11.2017р. на суму 423 123,39 грн., №48/17/16/Д-04 (113/17)/1217-13002 від 31.12.2017р. на суму 592 040,22 грн., №48/17/16/Д-04 (113/17)/0118-723 від 31.01.2018р. на суму 728 054,51 грн., №48/17/16/Д-04 (113/17)/0218-3316 від 28.02.2018р. на суму 671 594,88 грн., №48/17/16/Д-04 (113/17)/0318-5295 від 31.03.2018р. на суму 731 111,04 грн., №48/17/16/Д-04 (113/17)/0418-7641 від 30.04.2018р. на суму 100 082,27 грн., підписаними представниками сторін та завіреними печатками, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманого природного газу в строки, обумовлені у договорі, виконав несвоєчасно та станом на день звернення з позовом за відповідачем рахувалась заборгованість в сумі 2 030 922 грн. 27 коп.

В силу приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про купівлю та постачання природного газу №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про стягнення заборгованості по вказаному вище Договору.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В процесі розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач виконав свій обов'язок щодо передачі відповідачу природного газу згідно №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. в повному обсязі. Натомість відповідач свої зобов'язання з оплати вартості отриманого газу виконував несвоєчасно, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2 030 922,27 грн.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 9 033,37 грн. З наданого позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останні нараховані за період з 19.12.2017 по 10.05.2018. Також позивачем нараховано 18 554,12 грн. інфляційних нарахувань за період з січень, лютий 2018.

З огляду на встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. природного газу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 9 033,37 грн. 3% річних та 18554,12 грн. інфляційних нарахувань є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 31 січня 2018 у справі № 915/14/17).

Окрім того, в силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобовязання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Отже, порушення відповідачем строків оплати вартості отриманого природного газу є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Окрім того, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 6.2.2. Договору сторони передбачили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених ІV договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов Договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення щодо строків оплати вартості отриманого природного газу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 101 828,05 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована за період з 19.12.2017 по 10.05.2018.

З огляду на встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №48/17/16/Д-04 (113/17) від 10.11.2017р. природного газу, суд прийшов до висновку, що нарахування 101 828,05 грн. є правомірним.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються, так як у відповідності до п.3.5. Договору Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газопостачання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені Правилами постачання, у тому числі і примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Також за умовами договору, споживач зобовязаний самостійно обмежити (припинити) відбір газу у випадках: порушення строків оплати за Договором, перевищення добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з Постачальником, припинення або розірвання договору (п.5.3.9. Договору).

Пунктом 7.1. Договору сторони погодили, що Споживач зобовязаний припинити (обмежити) споживання газу у випадках передбачених Законом України "Про ринок природного газу" та Договором.

Ст. 83 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір, згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 74, 81, 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, вул. Галицька, 1, м.Тернопіль, код 08464162, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", вул.Чернівецька, 54 А, м. Тернопіль, код 39555103 2 030 922 (два мільйони тридцять тисяч девятсот двадцять дві) грн. 27 коп. заборгованості за використаний природній газ; 101 828 (сто одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 05 коп. пені, 9 033 (дев'ять тисяч тридцять три) грн. 37 коп. 3% річних; 18 554 (вісімнадцять тисяч пятсот пятдесят чотири) грн. 12 коп. інфляційних нарахувань та 32 405 (тридцять дві тисячі чотириста пять) грн. 07 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Ю.О. Чопко