ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.09.2018 Справа № 905/1373/18

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУВД", м.Дніпро

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м.Добропілля, Донецька обл.

про стягнення пені та 3% річних в сумі 3 150, 64грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача : не з'явився.;

відповідача: Лисак Т.Г. - довіреність.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУВД» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (позивачем у позові допущена описка у найменуванні позивача і замість «ЦЗФ» зазначено «ЦОФ») 3 150,64 грн, у тому числі:

· 2 815,41грн. - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 20.09.2017р. по 31.10.2017р..;

· 335,23грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 20.09.2017р. по 31.10.2017р.

В обґрунтування позову позивач послався на порушення відповідачем строків оплати робіт за договором підряду №3859-ЦД-УМТС від 01.02.2017р., а саме прострочення платежу на 41 день, що призвело до нарахування 3% річних та пені на суму заборгованості.

Ухвалою суду від 27.07.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 23.08.2018.

22.08.2018р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі заявника. Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 23.08.2018р. представником відповідача заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку не отримання ним копії позовної заяви. Клопотання судом задоволене.

Ухвалою суду від 23.08.2018 розгляд справи відкладено на 13.09.2018 року о 10:20 год.

Відзивом від 12.09.18 Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» позов не визнало з посиланням на те, що умовою сплати індексу інфляції та 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, є одночасна сплата суми боргу. Оскільки сума основного боргу була сплачена 31.10.2017р., що не заперечується позивачем, тобто до подачі позовної заяви, 3% річних не повинні нараховуватись. До того ж, вимога про сплату суми боргу з урахуванням 3% річних не заявлялась.

ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» погасила борг до моменту звернення позивача до суду, на момент погашення боргу вимога була відсутня і, як наслідок, у відповідача відсутній обов'язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Також відповідач звертає увагу на те, що до позовної заяви, в якості доказу виконання робіт, додано акт здачі-прийняття №Лд-0000096 від 14.06.2017, який підписано ОСОБА_2, але на нього не видавалась довіреність. Отже, акт №ЛД-0000096 від 14.06.2017р. здачі-прийняття підписано неуповноваженою особою. Таким чином, даний документ не є належним доказом виконання робіт.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

01.02.2017р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» (підрядник) був укладений договір підряду №3859-ЦД-УМТС.

Згідно п.1.1 договору в порядку і на умовах, передбачених цим договором, підрядник приймає на себе зобов'язання на свій ризик і за завданням замовника виконати із власних матеріалів ремонт обладнання, його вузлів і комплектуючих, зазначених в специфікаціях, підписаних обома сторонами і які є невід'ємною частиною цього договору.

Укладений між сторонами договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх додатків, які є невід'ємною частиною цього договору. У будь-якому разі, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 1 000 000,00грн. з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання письмової згоди уповноваженого на то керівного органу замовника (п.3.1 договору).

Специфікацією №2 до договору сторони обумовили найменування обладнання, вид робіт, строк виконання робіт та їх ціну.

Відповідно до п.3.4 договору розрахунки за цим договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 90-го календарного дня з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника.

У разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник, за письмовою вимогою підрядника, сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п.6.9 договору).

Згідно п.8.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2017 включно. У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами своїх обов'язків по договору, строк дії договору подовжується до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

На виконання умов договору, ТОВ «ЛУВД» були виконані обумовлені договором та специфікацією підрядні роботи на загальну суму 99 480,00грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом здачі-приймання робіт №Лд-0000096 від 14.06.2017.

Згідно акту приймання-передачі устаткування від 14.06.2017, ТОВ «ЛУВД» передало, а ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» прийняло з ремонту наступне устаткування:

- редуктор РМ-650;

- редуктор Ц2У-200;

- редуктор ЦДНД-315.

Таким чином, відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт не пізніше 18.09.2017.

В порушення умов п.3.4 договору, відповідачем виконані роботи були оплачені 31.10.2017 плат. дорученням № , що підтверджується банківською випискою від 31.10.2017, тобто із простроченням у 43 календарних днів.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУВД» на адресу відповідача була надіслана претензія з вимогою перерахувати на рахунок позивача штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань у сумі 5 875,22грн, у тому числі 3 150,64грн. за спірним договором, яка була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна сума 3% річних за прострочення платежів за період з 20.09.2017р. по 31.10.2017р. від суми боргу становить 343,41грн., позивачем заявлена менша сума, а саме - 335,23грн.

Загальна сума пені за прострочення платежів за період з 20.09.2017р. по 31.10.2017р.. від суми боргу становить 2 889,01грн., позивачем заявлена менша сума, а саме - 2 815,41грн.

Зауважень щодо розрахунку здійснених нарахувань відповідачем не заявлено.

За зазначених обставин господарський суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, так як:

- сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові;

- кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї;

- вимогу кредитора, зазначена в ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є тотожною вимозі, про яку йде мова у ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України і з якою пов'язується строк (термін) виконання боржником обов'язку;

- акт здачі-прийняття №Лд-0000096 від 14.06.2017 затверджений керівником ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 625, 837 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» про стягнення 3 150,64грн., задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, код ЄДРЮОФОПГФ 00176472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» (49000, м. Дніпро, вул. Панікахі, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 23777180) 2 815,41грн. - пені, 335,23грн. - 3% річних, 1 762,00грн. на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 13.09.2018р.

Суддя В.І. Матюхін