УХВАЛА

м. Київ

13.09.2018Справа № 910/7266/14

За заявою: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича

до Шевченка Олександра Миколайовича

про забезпечення позову

в межах справи №910/7266/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Представники учасників справи:

без повідомлення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".

11.09.2018 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича було подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить:

- накласти арешт на майно Шевченка Олександра Миколайовича, 28 листопада 1971 року народження (72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, просп.. 50-річчя Перемоги, буд. 36, корпус 9, кв. 88; реєстраційний номер облікової картки платника податків ), у тому числі на грошові кошти в межах суми 709 015,68 грн. (балансова вартість станом на 28.09.2015 р.: зернозбирального комбайна NH CSX 7080 (заводський номер 371576010) - 646 687,44 грн., зернова жатка 24 GHNG (заводський номер 249845086) 51 289,68 грн., універсального транспортного візка ТТ-04 НХ 7,3 (заводський номер - 0701) - 7 604,70 грн., прилад ПС-7,3 А-03 (заводський номер - 235) - 3 433,86 грн.);

- заборонити Шевченку Олександру Миколайовичу, 28 листопада 1971 року народження (72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, просп.. 50-річчя Перемоги, буд. 36, корпус 9, кв. 88; реєстраційний номер облікової картки платника податків ) вчиняти певні дії, а саме користуватися та розпоряджатись зернозбиральним комбайном NH CSX 7080 (заводський номер 371576010), зерновою жаткою 24 GHNG (заводський номер 249845086), універсальним транспортним візком ТТ-04 НХ 7,3 (заводський номер - 0701); приладом ПС-7,3 А-03 (заводський номер - 235).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою до суду позивач зазначає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за наслідками розгляду його позову, оскільки відповідач, може пошкодити або втратити спірне майно.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

В даному випадку, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовується заявником тим, що Шевченко О.М. незаконно заволодів спірним майном та не повертає його власнику, а тому невжиття такого заходу забезпечення позову як накладаня арешту на майно та заборони розпоряджатися спірним майном, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і зробити неможливим ефективний захист суб'єктивних прав та інтересів позивача.

В той же час, саме лише посилання заявника на відповідні обставини, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, за приписами статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів вчинення відповідачем активних дій, спрямованих на відчуження або втрату спірного майна.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття.

Тобто, заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він може звернутися до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про забезпечення позову відсутні.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Яковенко