УХВАЛА

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/132/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Кушніра І.В.,

розглянувши заяву судді Краснова Є.В. про самовідвід

за матеріалами касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Транс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄАТК-Україна" про стягнення 209 856,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС-Транс" звернулось із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 23.07.2018 для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС - Транс" у справі № 916/132/18 визначено склад колегії суддів: Мачульський Г.М. - головуючий, Кушнір І.В., Краснов Є.В.

12.09.2018 суддею Красновим Є.В. з метою усунення сумнівів у неупередженості при розгляді даної справи, на підставі статті 35 Господарського процесуального кодексу України, заявлено самовідвід у розгляді справи № 916/132/18.

Пунктом 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Краснов Є.В. зазначив, що раніше працював з представником позивача - адвокатом Єзеровим Альбертом Анатолійовичем.

В статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі ,,Газета ,,Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі ,,Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення ,,Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі ,,Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Враховуючи наведені обставини, з метою уникнення сумнівів в його неупередженості при розгляді даної справи, суддею заявлено самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи № 916/132/18, заява судді Краснова Є.В. про самовідвід у розгляді вказаної справи підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Краснова Є.В. від 12.09.2018 про самовідвід у розгляді справи № 916/132/18 задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.Мачульський

Судді Є.Краснов

І.Кушнір