Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р.

Справа № 906/668/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Діаліз Медик" (м.Київ)

до Баранівського комунального підприємства "Полісся-Фарм" (м.Баранівка)

про стягнення 23051,80 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 23051,80грн., з яких: 21780,76грн. боргу за поставлений товар по договору №29/03 від 29.03.18; 1081,28грн. пені; 189,76грн. 3% річних.

Ухвалою від 10.08.18 суд відкрив провадження у справі №906/668/18 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Сторони отримали вказану ухвалу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діаліз Медик" (постачальник/позивач) та Баранівським комунальним підприємством "Полісся-Фарм" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №29/03, згідно пункту 1.1 якого, позивач (постачальник) зобов’язався протягом терміну дії Договору передати у власність відповідача (покупця), а останній прийняти та оплатити лікарські засоби.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу лікарські засоби на загальну суму 21780,76 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними №БА-Рн-0000258 від 02.04.18 на суму 17727,76грн., №БА-Рн-0000259 від 02.04.18 на суму 1485,00грн., №БА-Рн-0000260 від 02.04.18 на суму 2568,00грн. довіреностями на отримання товару, вимогами- замовленнями №8,9,10 від 30.03.18 (а.с.18-26).

Пунктом 4.1 договору, передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 календарних днів, тобто з моменту прийняття покупцем товару по 17.04.18.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України встановлено що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено – якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, в результаті чого виник борг у сумі 21780,76 грн.

16.07.18 позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 27).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 21780,76грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.7.1 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 1081,28 грн.(а.с.5).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідльність визначену договром та законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546, ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Оскільки сторони у договорі не передбачили стягнення пені як відповідальніть за несвоєчасне виконання зобов'язання по оплаті за поставлений товар, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 1081,28рн. пені.

Позивач просить стягнути з відповідача 189,76 грн. 3% річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 21970,52грн., з яких: 21780,76грн. боргу, 189,76грн. 3% річних. Вимога про стягнення 1081,28грн. пені не підлягає задоволенню, оскільки заявлена безпідставно.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Баранівського комунального підприємства "Полісся-Фарм" (12700, Житомирська область, м.Баранівка, вул.Древлянська,6; код 32476811) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Діаліз Медик” (01015, м.Київ, Печерський район, вул.Лаврська,16,код 40477029) - 21780,76грн. боргу, 189,76грн. 3% річних, 1679,35грн. судового збору.

3.Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 1081,28грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.09.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати: 1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)