УХВАЛА

18 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1712/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 (повний текст складено 22.06.2018)

за скаргою Фізичної особи-підприємця Яцюка Вадима Олександровича

на дії (бездіяльність) приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Е100 Україна"

до Фізичної особи-підприємця Яцюка Вадима Олександровича

про стягнення 2 071 912,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) приватним виконавцем Трофименком Михайлом Михайловичем подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 у справі № 911/1712/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом передачі касаційної скарги раніше визначеному складу суду від 05.09.2018 року у справі №911/1712/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищенаведеної статті 129 Конституції України.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 02.03.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 прийняті за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), отже у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з положень Кодексу саме в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Як вбачається із матеріалів справи, у лютому 2018 ФОП Яцюк В.О. звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця Трофименка М.М., в якій просив визнати бездіяльність приватного виконавця Трофименко М.М. щодо невжиття заходів по розгляду його заяви від 21.12.2017, а саме, не надання відповіді на неї та не вчинення відповідних дій, незаконною (з урахуванням заяви про уточнення вимог скарги, яка прийнята судом до розгляду). В обґрунтування своїх вимог зазначив про здійснення приватним виконавцем опису та накладення арешту на майно боржника, а саме: земельні ділянки, нежитлову будівлю, 1/2 житлового будинку та транспортні засоби в кількості шістнадцять одиниць, з порушенням приписів ст.ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження». За твердженнями скаржника, 21.12.2017 він звернувся до приватного виконавця із заявою, в якій просив додатково провести опис і арешт належного боржнику на праві власності рухомого майна - 4 транспортних засобів, а також виключити з опису і зняти арешт з належного боржнику на праві власності нерухомого майна - земельних ділянок, нежитлової будівлі, 1/2 житлового будинку. Оскільки приватний виконавець вказаної заяви не розглянув, відповіді на неї не надав та будь-яких дій не здійснив, ФОП Яцюк В.О. звернувся до суду із зазначеною скаргою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2018 у справі № 911/1712/17, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018, скаргу ФОП Яцюка Вадима Олександровича задоволено; визнано бездіяльність приватного виконавця Трофименка М.М. щодо невжиття заходів по розгляду заяви ФОП Яцюка Вадима Олександровича від 21.12.2017, а саме не надання відповіді на неї та не вчинення відповідних дій, незаконною.

Задовольняючи скаргу позивача, суди виходили з того, що приватним виконавцем Трофименком М.М. у встановленому законодавством порядку не розглянуто заяву боржника б/н від 21.12.2017 про додатковий опис і арешт рухомого майна, чим порушено гарантоване ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» право боржника на звернення до виконавця із пропозицією щодо видів майна чи предметів, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Враховуючи, що касаційна скарга приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича не містить доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 911/1712/17.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 у справі № 911/1712/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський