КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. Справа№ 910/1562/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 р.

у справі № 910/1562/18 (суддя Пінчук В. І., повний текст рішення складено 14.06.2018 р.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Вілліам Інвест Експерт "

про визнання розірваним договір суборенди частини нежитлового приміщення від 30.08.2017 р. № 221Ал з 09.12.2017 р.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа - підприємець Герасименков Володимир Григорович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання розірваним договір суборенди частини нежитлового приміщення від 30.08.2017 р. № 221Ал, що укладений між фізичною особою - підприємцем Герасименковим Володимиром Григоровичем та товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія " Вілліам Інвест Експерт" з 09.12.2017 р.

Позивач посилається на те, що пунктом 9.5 договору від 30.08.2017 р. № 221Ал передбачено, що кожна із сторін має право достроково розірвати вказаний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 ( тридцять ) календарних днів до дати розірвання договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 у позові відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що всупереч вимогам ГПК України, позивач не надав суду належних доказів того, що відповідачем були істотно порушенні умови договору суборенди частини нежитлового приміщення № 221Ал від 30.08.2017 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було з'ясовано фактичні обставини справи, що призвело до неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи. Також апелянт зазначив, що суд дійшов безпідставного висновку, що позивач продовжує користуватись рекламними площинами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 р., для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М. А., судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1562/18, призначено до розгляду на 18.09.2018 року та зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 р.

Позиції учасників справи

Представники сторін у судове засідання 19.09.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.08.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Вілліам Інвест Експерт» (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Герасименковим Володимиром Григоровичем (суборендар) був укладений договір суборенди частини нежитлового приміщення № 221Ал, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 340 кв.м., що розташоване за адресою: м. Олександрія, Кіровоградська область, пр. Соборний (пр. Леніна) буд. 100А.

Відповідно до пункту 2.1. договору об'єкт суборенди повинен бути переданий орендарем суборендарю на підставі акту прийому-передачі не пізніше 25.09.2017 р.

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі від 25.09.2017 р., відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 340 кв.м., що розташоване за адресою: м. Олександрія, Кіровоградська область, пр. Соборний ( пр. Леніна ) буд. 100А.

Відповідно до п. 5.1.6 договору орендар зобов'язується за попереднім погодженням надати суборендарю місце для розміщення зовнішньої реклами на фасаді об'єкта суборенда на строк дії даного договору оренди.

Пунктом 5.4.1. договору передбачено, що суборендар має право розміщувати рекламу і вивіски ззовні об'єкту суборенди - на фасаді будівлі, узгодивши з орендарем місце розташування рекламної вивіски та її зовнішній вигляд.

Між сторонами підписано додаток до договору, яким сторони узгодили візуалізацію рекламних матеріалів на об'єкті оренди.

Згідно з п. 9.1. договору цей договір вступає в силу з дати його підписання і діє до 30.06.2020 р. включно. Цей договір припиняється після закінчення терміну, на який він був укладений, а також в будь-який інший термін за письмовою згодою сторін.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що цей договір може бути достроково розірваний: за ініціативою однієї із сторін, якщо інша сторона неодноразово порушує умови договору.

Кожна із сторін має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, повідомивши про це іншу сторону за 30 календарних дів до дати розірвання договору. Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення та підписання відповідної письмової угоди про розірвання цього договору.(п. 9.5., 9.6. договору).

24.10.2017 р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист, в якому керуючись п. 9.5. договору, ФОП Герасименков В.Г. повідомляв відповідача про дострокове розірвання договору суборенди № 221 Ал від 30.08.2017 р. та встановлення терміну дії договору до 09.12.2017 р. (включно). Разом з вказаним листом позивачем було надіслано на адресу відповідача додаткову угоду від 24.10.2017 р.

В матеріалах справи міститься односторонній акт, складений позивачем, про звільнення приміщення від 26.10.2017 р.

08.12.2017 р. позивач разом з супровідним листом надіслав на адресу відповідача додаткову угоду від 09.12.2017 р. та акт приймання-передачі (повернення) від 09.12.2017 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що пунктом 9.5 договору від 30.08.2017 р. № 221Ал передбачено, що кожна із сторін має право достроково розірвати вказаний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами статей 526, 527, 530, 599, 610 та 629 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена норма кореспондується з статтею 526 Цивільного кодексу, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 774 ЦК України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно з ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який закріплений статтями 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Спірні правовідносини регулюються главою 58 Цивільного кодексу України (найм (оренда).

Статтею 784 ЦК України встановлені виключні права вимоги наймача про розірвання договору, а саме якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

В той же час, пунктом 9.3. договору передбачено, що цей договір може бути достроково розірваний: за ініціативою однієї із сторін, якщо інша сторона неодноразово порушує умови договору.

Отже, умовами договору сторони передбачили підстави, коли сторони можуть ініціювати дострокове розірвання договору, а саме коли інша сторона неодноразово порушує умови договору.

В той же час, наявність підстав для розірвання договору, визначених пунктом 9.3. договору та ст. 784 ЦК України, позивачем не доведено.

Посилання апелянта на п. 9.5. договору, яким передбачено, що кожна із сторін має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, повідомивши про це іншу сторону за 30 календарних дів до дати розірвання договору, колегією суддів відхиляються, оскільки вказаний пункт передбачає порядок, яким сторони реалізовують своє право на дострокове розірвання договору при порушенні іншою стороною умов договору суборенди.

Тобто, пункт 9.5. договору реалізовується сторонами в комплексі з п. 9.3. та пунктом 9.6. договору, а саме шляхом виявлення порушення іншою стороною умов договору, та після такого виявлення - направлення такій стороні листа про намір дострокового розірвання договору в односторонньому порядку у зв'язку з порушенням його умов.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для розірвання договору суборенди № 221 Ал від 30.08.2017 р., визначених пунктом 9.3. договору та ст. 784 ЦК України.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2018 року у справі № 910/1562/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Герасименкова Володимира Григоровича на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 року у справі № 910/1562/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 року у справі № 910/1562/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва 07.06.2018 року у справі № 910/1562/18.

5. Матеріали справи № 910/1562/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.09.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова