УХВАЛА

10 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/2788/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНФОРМ БЕЗПЕКА",

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018

у складі колегії суддів: Ярош А.І. (головуючий), Головея В.М. Діброви Г.І.

та на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2018

у складі судді Оборотової О.Ю.

у справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНФОРМ БЕЗПЕКА"

про стягнення збитків 46 729,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНФОРМ БЕЗПЕКА" про стягнення збитків у розмірі 46 729,66 грн.

25.04.2018 рішенням Господарського суду Запорізької області у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНФОРМ БЕЗПЕКА" про стягнення збитків - відмовлено повністю.

24.07.2018 постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2018 у справі № 916/2788/17 залишено без змін.

15.08.2018 Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2018 у справі № 916/2778/17.

При цьому, скаржник у свої касаційній скарзі посилається на те, що, незважаючи на малозначність зазначеної справи, вона має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес (підпункти "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України). Підставами касаційного оскарження, на думку скаржника, є те, що Одеським апеляційним господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права при тлумаченні пунктів 4.1.6, 4.1.7. договору про надання охоронних послуг, укладеного між сторонами спору, у частині порядку формування комісії по встановленню обсягів залишків товарно-матеріальних цінностей у випадку неналежного виконання відповідачем договірних обов'язків по забезпеченню їх охорони.

31.08.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", та доводи, викладені у касаційній скарзі у справі № 916/2788/17, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

"а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;…

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу…".

При цьому пунктом 1 частини п'ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тож Верховний Суд кваліфікує справу № 916/2788/17 як малозначну за критерієм того, що ціна позову, заявленого у цій справі, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності у справі № 916/2788/17 питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та наявності ознак значного суспільного інтересу, Верховний Суд виходить з наступного.

Фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики може мати спірне правове питання, яке тривалий час неоднаково вирішується судами. У даному випадку на вирішення Верховного Суду скаржник ставить питання невірного тлумачення судами першої та апеляційної інстанцій норм правочину (договору про надання послуг з охорони об'єктів) у світлі норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Господарського кодексу України та підзаконного акту Міністерства фінансів України. При цьому скаржник не наводить жодних аргументів, які б свідчили про неоднозначність правозастосовчої практики саме у питанні застосування норм зазначених ним у касаційній скарзі нормативних актів.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість відкриття касаційного провадження у даному випадку з підстав наявності у справі № 916/2788/17 питань важливих для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відносно наявності значного суспільного інтересу у даній справі Верховний Суд зауважує, що скаржник не розкриває у чому саме полягає такий інтерес. Так суспільний інтерес може полягати у важливості наслідків вирішення справи для значної кількості суб'єктів права або суспільних цінностей, що панують у державі, та спрямованих на забезпечення сталого розвитку держави, забезпечення у ній суспільного порядку, безпеки тощо.

Натомість спірне питання, яке ставить скаржник у поданій касаційній скарзі, випливає з правочину, укладеного між сторонами спору, при цьому наслідки виконання/невиконання саме цього правочину мають юридичне значення лише для сторін договору у частині підстав для стягнення збитків.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у справі № 916/2788/17 обставин, які б зумовлювали суспільний інтерес до справи.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного Суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2018 у справі № 916/2788/17.

Керуючись частиною п'ятою статті 12, статтею 234, стаття 286 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2018 у справі № 916/2788/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк