УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу в частині

17.09.2018Справа №910/12168/18

Суддею Господарського суду міста Києва Васильченко Т.В. розглянуто матеріали

заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д)

до Приватного підприємства «Профі Тур» (02068, м. Київ, вул. Срібнокільська, 14 кв. 216)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення коштів у розмірі 12 602,07 грн., у зв'язку з неналежним виконанням Приватним підприємством «Профі Тур» умов договору банківського обслуговування б/н від 15.11.2007, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Профі Тур» коштів за договором банківського обслуговування б/н від 15.11.2007 в сумі 12 602,07 грн., з якої 902,08 грн. - заборгованість за кредитом, 2 560,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 623,22 грн. - пеня та 3 516,67 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Заяву обґрунтовано не виконанням з боку боржника - Приватного підприємства «Профі Тур» умов договору банківського обслуговування б/н від 15.11.2007 в частині своєчасної та повної сплати кредитних коштів.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання грошового зобов'язання.

Відтак, оскільки пеня не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, заявлені вимоги про стягнення пені не відповідають вимогам ст. 148 ГПК України.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог (частина 3 стаття 152 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, оскільки заявником заявлено вимоги про стягнення пені, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, але може бути розглянута окремо в позовному провадженні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в цій частині у відповідності до ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу в частині вимог про стягнення з боржника пені, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Профі Тур» (02068, м. Київ, вул. Срібнокільська, 14 кв. 216) пені в сумі 5 623,22 грн. за договором банківського обслуговування б/н від 15.11.2007.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя Т.В. Васильченко