ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

17.09.2018

Справа № 910/12043/18

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 33 458,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення з останнього штрафу в сумі 33458,40 грн. за прострочення доставки вантажу згідно накладної № 41566563.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 18/7350 від 03.09.2018 (вх. № 12043/18 від 11.09.2018), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Так, наведений у позовній заяві розрахунок суми штрафу, а саме: "331584,00 грн. (провізна плата) * 10% = 33458,40 грн.", не може бути визнаний судом обгрунтованим, оскільки сума провізної плати у даному розрахунку лише зазначена, тоді як жодні пояснення з приводу вказання саме такої суми провізної плати, а рівно, зазначння доказів на її підтвердження, - у позовній заяві відсутні. Водночас, суд звертає увагу, що у претензії від 25.05.2018 № 184634, направленій позивачем відповідачу, з вимогами про сплату штрафу за прострочення доставки вантажу згідно накладної № 41566563 вказано іншу суму провізної плати у розмірі 339022,80 грн. Більш того, наведений позивачем розрахунок "331584,00 грн. (провізна плата) * 10% = 33458,40 грн." є арифметично невірним (331584,00 грн.* 10% = 33158,40 грн.).

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві відсутній повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, на стор. 2 позовної заяви позивач посилається на п. 1.1, 2.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила), та накладну № 41566563, та доходить висновку, що "... залізниця зобов’язана здійснити доставку вантажу згідно з наданим маршрутом до 24-ї години 10.05.2018, проте, ... залізницею фактично здійснено доставку 44 вагонів о 15.30 год. 13.05.2018. Прострочка доставки складає 2 (дві) повних доби". Однак при цьому не зазначено, яким чином позивач дійшов висновку про те, що залізниця зобов’язана здійснити доставку вантажу згідно з наданим маршрутом до 24-ї години 10.05.2018, враховуючи, що згідно п. 1.1 Правил залізниці зобов’язані доставляти вантажі за призначенням у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками у термін 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.

Крім того, на стор. 3 позовної заяви позивач зазначає, що "З метою досудового врегулювання спору ДП "СхідГЗК" направлено претензію від 25.05.2018 № 18/4634. Листом від 27.06.2018 № МКРП 12/18-46 вказана претензія відхилена відповідачем", однак при цьому позивач не вказує на мотиви відхилення вказаної претензії відповідачем, а рівно, не зазначає власні доводи на спростування тверджень відповідача у листі від 27.06.2018 № МКРП 12/18-46 про відсутність підстав для нарахування штрафу з огляду на неправильно розрахований позивачем термін доставки вантажу.

Також, як зазначалось, докази на підтвердження провізної плати у сумі 331584,00 грн. у позовній заяві не зазначені.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обгрунтований розрахунок суми штрафу;

- навести повний виклад обставин, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги; зазначити/надати докази провізної плати у сумі 331584,00 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку суми штрафу;

- наведення повного викладу обставин, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги; зазначення/надння доказів провізної плати у сумі 331584,00 грн.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.09.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            О.В.Гумега