УХВАЛА

14.09.2018Справа №910/12265/18

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства "Завод "Дагдизель"

до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського"

про стягнення 595592,25 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" (Республіка Дагестан) (далі - Завод) до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського" (далі - Товариство) про стягнення 595 592,25 доларів США.

Розглянувши позовну заяву Заводу суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а тому підлягає поверненню на підставі статті 174 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною 3 статті 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 частини 1 статті 60 ГПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 60 ГПК України).

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Довіреності або інші документи, що підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина 10 статті 60 ГПК України).

Позовна заява №253-03-146 від 04.09.2018 року підписана начальником юридичного відділу ОСОБА_3 на підставі довіреності №253-06-17 від 22.08.2018.

На підтвердження повноважень Заводом подано копію довіреності №253-06-17 від 22.08.2018 на ім'я начальника юридичного відділу Акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" ОСОБА_3, яка видана генеральним директором ОСОБА_2, не завіреної належним чином.

За приписами частини 2 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації"(затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізит "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

При цьому, докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 є директором Акціонерного товариства "Завод "Дагдизель" - фактично до позовної заяви не додані, а отже Заводом не доведено, що зазначена особа є директором позивача та наділена достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Акціонерного товариства "Завод "Дагдизель".

Разом з тим, Акціонерне товариство "Завод "Дагдизель" є нерезидентом, оскільки створене та зареєстроване в Російській Ферерації, Республіці Дагестан, тому суд позбавлений можливості самостійно перевірити посадове становище ОСОБА_2, шляхом здійснення відповідного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 170 ГПК України іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб'єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Оскільки Заводом не доведено належними доказами, що подану позовну заяву підписано уповноваженою на те особою, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява Заводу не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 ГПК України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись статтями 56, 60, 91, 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи Акціонерному товариству "Завод "Дагдизель".

2. Ухвала набирає законної сили 14.09.2018 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В.В. ДЖАРТИ