КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2018 р. Справа№ 911/1647/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - не прибули,

від відповідача - Яцик Л.Л. - дов. № 1-22-2407 від 23.05.2018,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху

України

на рішення Господарського суду Київської області

від 13.04.2018

у справі № 911/1647/17 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху

України

про стягнення 24 107,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - позивач, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») звернулося з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - відповідач) про стягнення, з урахуванням остаточної заяви про зміну (зменшення) розміру позовних вимог (т. 3 а.с. 123-130), 24 107,20 грн., з яких: 16 083,33 грн. - пені, 1 843,73 грн. - 3% річних та 6 180,14 грн. - інфляційних втрат.

З урахуванням остаточної заяви про зменшення розміру позовних вимог, позов мотивований несвоєчасною сплатою боргу за електричну енергію згідно Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 (далі - Договір), у зв'язку з чим ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» нарахувало та просило стягнути з відповідача пеню, а також 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 16 083,33 грн. пені, 1 843,73 грн. 3 % річних, 6 180,14 грн. інфляційних втрат та 2 878,00 грн. судового збору.

В обґрунтування рішення, суд посилається на несвоєчасне виконання Державним підприємством обслуговування повітряного руху України зобов'язань за Договором про технічне забезпечення електропостачання споживача, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на яку нарахована пеня, а також 3% річних та інфляційні втрати. У зв'язку з погашенням основної суми боргу за Договором, з відповідача стягнуто пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2018 апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зубець Л.П., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Кропивна Л.В. Зазначено, що розгляд справи, згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.06.2018 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2018, з урахуванням положень абз. 2 ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2018.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 02.07.2018 на лікарняному, розгляд справи 11.07.2018 не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, з метою призначення справи до розгляду, Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.07.2018, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1647/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 справу № 911/1647/17 прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду на 29.08.2018.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Державного підприємства обслуговування повітряного руху у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

04.06.2010 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - власник мереж, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі - споживач) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 (далі - договір).

За умовами Договору власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 цього договору.

Відповідно до пп. 4.1.1 Договору споживач зобов'язується здійснювати оплату: за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з додатком № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» (за умови середньомісячного споживання активної електроенергії більше 5 000 кВт/год); за технічне обслуговування електричних установок споживача (у разі письмового звернення споживача щодо необхідності проведення обслуговування та при можливості власника мереж, а також при умові укладання додаткової угоди до договору).

Згідно з п. 7.1 Договору облік активної та реактивної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж власника мереж, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що на підставі показників засобів обліку електричної енергії у терміни, передбачені додатком № 6 «Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку», споживачем та власником мереж оформлюються такі документи: акт про обсяг переданої споживачу електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності.

Пунктами 10.8 та 10.9 Договору передбачено, що він діє з 18.11.2009 до 18.11.2010. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарній рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

29.12.2012 між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України укладено додаткову угоду № 1 до Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, якою розділ 7 Договору доповнено, зокрема, п.п. 7.6, 7.7, за якими власник мереж щомісяця виставляє споживачу за звітний місяць: рахунок; акт приймання передачі (про перетікання реактивної електроенергії); акт приймання-здачі виконаних послуг. Споживач з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії власника мереж рахунок та акти. Сплата рахунків проводиться споживачем до 20 числа того ж місяця. Акти споживач зобов'язаний підписати та повернути в бухгалтерію власника мереж протягом 5-ти днів з дати їх отримання. Якщо протягом 5-ти днів акти не будуть повернуті власнику мереж, вони вважаються підписаними сторонами. Акти підписуються керівниками сторін або призначеними ними уповноваженими особами за умови надання іншій стороні копії документу про надання таких повноважень.

Звертаючись з позовом, позивач вказує, що ним з січня 2017 року по березень 2017 року надавались відповідачу послуги з технічного забезпечення електропостачання на загальну суму 55 728,80 грн.

Акти приймання-здачі виконаних послуг за січень-березень 2017 (т. 1 а.с. 152, 156, 160) та рахунки-фактури від 31.01.2017, 28.02.2017 та 31.03.2017 на загальну суму 55 728, 80 грн. (т. 1 а.с. 151, 155, 159) були надіслані відповідачу та отримані останнім 10.03.2017, 30.03.2017 та 18.04.2017 відповідно, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями (т. 1 а.с. 164, 166, 168) та підписаним представником відповідача реєстром виданих/отриманих оригіналів документів (т. 1 а.с. 164).

Разом із листами № 341-05-243 від 15.03.2017, № 341-05-319 від 03.04.2017 та № 341-05-380 від 21.04.2017, відповідачем повернуто позивачу вказані акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки-фактури без погодження та оплати (т. 1 а.с. 169-171).

У заявах про збільшення позовних вимог позивач зазначає, що відповідач у порушення взятих на себе зобов'язань, передбачених п.п. 4.1 та 7.7 Договору, рахунки надані з січня по листопад 2017 року за послуги перетікання реактивно енергії не сплачував. Надання послуг за квітень-листопад 2017 року позивач підтверджує направленими відповідачу актами приймання-здачі виконаних послуг та рахунками-фактурами № 898/257 від 30.04.2017, № 898/288 від 31.05.2017, № 898/365 від 30.06.2017, № 898/436 від 31.07.2017, № 898/499 від 31.08.2017, № 898/565 від 30.09.2017, № 898/650 від 31.10.2017, № 898/671 від 30.11.2017. У результаті відмови позивача від оплати, у нього виник борг перед позивачем, який станом на 12.01.2018 склав 191 909,60 грн., з яких: 167 799,70 грн. боргу за період з січня по листопад 2017 року за надані згідно Договору послуги, 16 083, 33 грн. пені, 6 180,14 грн. інфляційних втрат та 1 843,73 грн. 3 % річних.

Під час розгляду справи у суді відповідач сплатив позивачу 167 799,70 грн., що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018 (т. 3 а.с. 143-144).

У зв'язку з чим, позивач на вказану суму зменшив розмір позовних вимог.

З огляду на наведене, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху на свою користь 16 083,33 грн. пені, 1 843,73 грн. 3 % річних та 6 180,14 грн. інфляційних втрат, у зв'язку з несвоєчасною сплатою основної суми боргу за Договором.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач надав відповідачу послуги перетікання реактивно енергії у період з січня по листопад 2017 року, що підтверджується актами приймання-здачі виконаних послуг та рахунками-фактурами на загальну суму 167 799,70 грн. надісланими відповідачу.

Хоча відповідач не визнав вказаної заборгованості та відмовився підписати вказані акти приймання-здачі виконаних послуг, проте після порушення провадження у справі відповідач сплатив позивачу 167 799,70 грн., що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018, внаслідок чого, борг відповідача перед позивачем за надані на підставі Договору послуги, на момент прийняття судового рішення відсутній.

Наведеними діями відповідача спростовують його посилання на невизнання виставлених рахунків-фактури за Договором та безпідставного отримання позивачем коштів у сумі 167 799,70 грн.

Більш того, сторонами у Додатку № 5 від 29.12.2012 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» до Договору погоджено порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії, в тому числі генерація реактивної електроенергії.

Доказів визнання недійсним в цій частині Договору суду не надано.

З огляду на наведене, доводи апелянта про безпідставність врахування позивачем обсягу генерації реактивної електроенергії при визначенні плати за перетікання реактивної енергії колегією суддів відхиляються.

Таким чином, відповідач сплатив заборгованість за Договором, проте оплата здійснена поза строками встановленими у Договорі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи несвоєчасну оплату заборгованості за Договором, позивач просив стягнути з відповідача 16 083,33 грн. пені за загальний період з 21.02.2017 по 12.01.2018.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Відповідно до п. 8.2.1 Договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 29.12.2012), у разі внесення платежів, передбачених п. 7.7 договору, з порушенням встановленого строку, споживач сплачує власнику мереж пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

За приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Колегія суддів, враховуючи вірний період нарахування, провівши повторний арифметичний розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 16 083,33 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення 6 180,14 грн. інфляційних втрат та 1 843,73 грн. 3% річних за загальний період з 21.02.2017 по 12.01.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок з урахуванням сум заборгованості, періоду нарахування та меж позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 843,73 грн. 3% річних та 6 180,14 грн. інфляційних втрат.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2018 у справі № 911/1647/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/1647/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.В. Кропивна

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 03.09.2018