ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2143/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДніпроАзот" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018р. (суддя: Новікова Р.Г., повний текст рішення складено 24.07.2018р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Легіон Трейд", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства ДніпроАзот", м.Кам"янське, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 9918 грн. 00коп., 3% річни у розмірі 48 грн.91 коп. та пені у розмірір 554 грн. 32 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Легіон Трейд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДніпроАзот" про стягнення суми основного боргу у розмірі 9 918 грн. 00коп., 3% річних у розмірі 48 грн.91 коп. та пені у розмірі 554 грн. 32 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №271017/771106 від 27.10.2017р. в частині оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018р. у справі № 904/2143/18 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства “ДніпроАЗОТ” на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Легіон Трейд” суму основного боргу у розмірі 9918грн.00коп., 3% річних у розмірі 48грн.91коп., пеню в розмірі 554грн.32коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762грн.

Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання належним чином зобов'язання відповідно до умов договору. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство «ДніпроАзот", оскаржило його до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що при поставці товару передбаченого видатковою накладною № 109 від 15.03.2018 Позивачем не було надано Відповідачу сертифікату якості завода-виробника (паспорт) або документ з результатами хіманалізу товару, як то передбачено договором. Скаржник вважає, що в даному випадку має місце прострочення кредитора, яке полягає у ненаданні Відповідачу передбачених п. 2.3. Договору документів, якими підтверджується якість товару. Оскільки є прострочення позивача, то відповідно обов?язок відповідача щодо сплати не є таким, що настав.

Також зазначає, що нарахування Позивачем Відповідачу пені та 3% річних на заборгованість, строк сплати якої не настав у зв’язку з ненаданням Позивачем документів, передбачених п. 2.3. Договору, є безпідставним. Просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2018р. апеляційна скарга прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що 27.10.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (далі – постачальник/позивач) та Публічним акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" (далі – покупець/відповідач) укладений договір поставки №271017/771106 (далі – договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобов’язується постачати товар для використання у підприємницькій діяльності, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Відповідно до пункту 3.2 договору перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформлюється видатковою накладною.

Згідно пункту 4.2 договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку по попередній оплаті або згідно умов, передбачених у специфікації.

Пунктом 7.1 договору визначено, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017р. Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

15.03.2018р. позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на суму 9 918 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною №109 від 15.03.2018р. (а.с. 12), товарно-транспортною накладною (а.с.14), довіреністю відповідача на отримання товару (а.с.13).

Відповідач оплату за отриманий товар не здійснив.

Дані факти встановлені судом не заперечуються сторонами.

Відповідач вважає, що строк оплати товару не настав у зв?язку з прострочкою кредитора - позивача, оскільки позивач не виконав умови договору щодо надання документів, що підтверджують якість товару.

Пунктами 2.3., 3.3. сторони встановили, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати ГОСТам, ТУ та підтверджуватися сертифікатом якості завода-виробника (паспортом) або з результатами хіманалізу товару.

Приймання-пердача товару по кількості та якості здійснюється покупцем у порядку передбаченому «Інструкцією про порядок приймання продукції ПТП та товарі народного споживання по якості та кількості» П-7, П-6 відповідно.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст.ст.662, 666 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Прийняття покупцем товару відповідно до п.3.3. Договору (по кількості та якості), про що свідчить підписання видаткової накладної, не застосування п.5.4.2 Договору, відсутність доказів звернення до позивача щодо надання документів якості та відсутність в подальшому дій, передбачених ч.2 ст.666 Цивільного кодексу України, спростовує заяви апелянта про ненадання позивачем відповідних документів.

Згідно ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В п.4.2 Договору сторони зазначили, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку по попередній оплаті або згідно умов, передбачених у специфікації.

Оскільки товар був поставлений без передоплати і специфікація відсутня, то відповідач повинен здійснити оплату товару відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного господарський суд правильно дійшов висновку про належне виконання позивачем умов договору та порушення умов договору відповідачем у зв?язку з чим задовольнив позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведених підстав. Рішення суду слід залишити в силі.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті Відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДніпроАзот", м.Кам"янське -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 у справі № 904/2143/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О Дармін

Суддя О.Г. Іванов