ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Справа № 926/1263/18

За позовом Фізичної особи - підприємця Новікова Євгена Михайловича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Май флоор Україна"

про стягнення заборгованості за договором на транспортно - експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях у сумі 59 432,00 грн.

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники:

Від позивача (в режимі ВКЗ) - Шох К.А., ордер серія ХВ № 000069 від 04.06.2018 року.

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець Новіков Євген Михайлович звернувся до Господарського суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Май флоор Україна" про стягнення заборгованості за договором на транспортно - експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у сумі 59 432,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07 лютого 2017 року між сторонами укладено договір-доручення № ЕМ-006/17 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні.

Далі позивач стверджує, що ним виконані передбачені умовами договору зобов'язання, а відповідач оплату за послуги перевезення не здійснив.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, в процесі розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечував.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року відкрито провадження у справі № 926/1263/18 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 16 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року відкладено підготовче засідання на 27 серпня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі №926/1263/18 та призначено справу до розгляду по суті на 17 вересня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. При цьому, звернувся до суду із письмовою заявою про проведення судового засідання без його участі та вказав, що відповідач позов не визнає в повному обсязі з підстав їх недоведеності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07 лютого 2017 року сторонами укладено договір-доручення № ЕМ-006/17 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях.

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському і міжнародному сполученні.

У відповідності до пункту 1.2. Договору експедитор в інтересах замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються замовником за формою, підписанню уповноваженим представником Замовника.

Згідно пункту 3.1.1. Договору, експедитор зобов'язаний належним чином виконати прийняту від замовника заявку.

Пунктом 3.2.10. Договору встановлено, що замовник зобов'язаний своєчасно оплатити отримані послуги, згідно розділу 5 Договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору розмір тарифів включають в себе провізну плату і винагороду, що належать експедитору, а також розмір зборів за виконання експедитором пов'язаних із організацією та здійснення перевезення операцій і послуг, визначаються за взаємною згодою сторін і фіксуються в заявці.

У відповідності до пункту 5.3. вищевказаного Договору, остаточний розрахунок за платежами за транспортно-експедиторські послуги проводиться замовником на підставі рахунку-фактури експедитора і акту про виконання транспортно-експедиторських послуг. Підставою для виставлення рахунку-фактури та акту за надані транспортно-експедиторські послуги слугують дані подорожніх листів, завірені замовником, а також відмітки у супровідних документації.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вищевказаного договору, відповідачем було подано три заявки на перевезення вантажу, а саме:

· Заявка на перевезення вантажу № 16 від 22 грудня 2017 року;

· Заявка на перевезення вантажу № 17 від 22 грудня 2017 року;

· Заявка на перевезення вантажу № 1 від 22 січня 2018 року.

Так, згідно заявки на перевезення вантажу № 16 від 22 грудня 2017 року, позивачем здійснено перевезення плит ламінованої підлоги вагою 22,4 т. за маршрутом м. Хайлігенграбе (Німеччина) до м. Києва (Україна). Перевезення вантажу здійснене, що підтверджується СМК № , згідно якої представником відповідача був прийнятий товар в повному обсязі 03 січня 2018 року. В підтвердження прийняття товару та здійснення послуги з його перевезення сторони також уклали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0001 від 03 січня 2018 року.

Сума розрахунку перевезення склала 63165,00 грн., та бути сплачена відповідачем.

Відповідно до заявки на перевезення вантажу № 17 від 22 грудня 2017 року, позивачем здійснено перевезення плит ламінованої підлоги вагою 21,8 т за маршрутом м. Хайлігенграбе (Німеччина) до м. Києва (Україна). Перевезення вантажу здійснене, що підтверджується СМК № , згідно якої представником відповідача був прийнятий товар в повному обсязі 03 січня 2018 року. В підтвердження прийняття товару та здійснення послуги з його перевезення сторони також уклали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0002 від 03 січня 2018 року.

03 січня 2018 року, позивачем виставлений рахунок-фактура № 0002 на суму 63 165,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи та відповідно до виписки з банківського рахунку позивача, відповідачем здійснена часткова оплата наданих послуг на загальну суму 40 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 764 від 18.05.2018 р., № 766 від 21.05.2018 р., № 780 від 25.05.2018 р.,№ 811 від 11.06.2018 р., № 815 від 13.06.2018 р„ № 830 від 18.06.2018 р.

На виконання заявки на перевезення вантажу № 1 від 22 січня 2018 року, позивачем здійснено перевезення плит ламінованої підлоги вагою 22,1 т за маршрутом м. Хайлігенграбе (Німеччина) до м. Києва (Україна). Перевезення вантажу здійснене, що підтверджується СМК № , згідно якої представником відповідача був прийнятий товар в повному обсязі 30 січня 2018 року. В підтвердження прийняття товару та здійснення послуги з його перевезення сторони також уклали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0025 від 30 січня 2018 року.

29 січня 2018 року, позивачем виставлений рахунок-фактура № 0025 на суму 51 267,00 грн. Як вбачається із матеріалів справи та відповідно до виписки з банківського рахунку позивача вбачається, що відповідачем не здійснено оплати за надані послуги за заявкою на перевезення вантажу № 1 від 22 січня 2018 року.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання щодо надання послуг відповідачу за договором-доручення № ЕМ-006/17 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях на загальну суму 177 597,00 грн., а відповідач, в свою чергу, виконав свої зобов'язання частково, оплативши позивачу 103 165,00 грн.

При цьому, під час розгляду справи, відповідач здійснив оплату на загальну суму 15 000,00 грн.

Так, спір між сторонами виник у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором-доручення № ЕМ-006/17 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях на загальну суму 59 432,00 грн.

У зв'язку з чим, 22 березня 2018 року на адресу відповідача була направлена претензія № 1 з вимогою сплати заборгованості за договором на загальну суму 177 597,00 грн.

Відповідач факт надання послуг жодними доказами не спростував, доказів оплати послуг за договором суду не надав, будь-яких заперечень чи зауважень щодо рахунку чи наданих позивачем послуг не надав.

Статтею 909 ЦК України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, відповідно до статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заперечення відповідача, щодо необґрунтованості позовної заяви спростовуються наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем 59 432,00 грн. витрат по договору-доручення № ЕМ-006/17 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Так, позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката.

Обґрунтовуючи своє клопотання, щодо понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано догові про надання правової допомоги № 14/18 від 04 червня 2018 року, рахунок на оплату № 008 від 05 червня 2018 року на 3 000,00 грн. та платіжне доручення № 2674 від 07 червня 2018 року про сплату на користь адвоката Шох К. А. 3 000, 00 грн.

Враховуючи вищезазначене та відсутніть заперечень відповідача стосовно розміру витрат, понесених позивачем на оплату послуг адвоката, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Май флоор Україна" (58022, м. Чернівці, вул. Головна, 178, кв. 11, ) на користь Фізичної особи - підприємця Новікова Євгена Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4) 59 432,00 грн. заборгованості, 1 762,00 грн. - судового збору та 3 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Повний текст рішення складено та підписано - "21" вересня 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк