РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2018Справа № 910/8992/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" до Державної судової адміністрації України про стягнення 11 617,39 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь збитки в розмірі 11 617,39 грн., які складаються з пені, що нарахована позивачу Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області за порушення ним вимог ст. 2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Позов мотивований тим, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя не було вирішено питання про відкриття провадження у справі у встановлений законом строк, та тому позивачу і була нарахована вищевказана пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2018 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 03.09.2018 року.

31.08.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року відкладено розгляд справи на 17.09.2018 року.

17.09.2018 року представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.07.2015 року Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області було винесено повідомлення-рішення №, яким за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" вимог ст. 2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» йому нарахована пеня у сумі 11 617,39 грн.

Як вбачається з виписки по рахунку позивача від 11.03.2016 року, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено на рахунок ГУ ДКСУ у Запорізькій області 11 622,36 грн. з призначенням платежу: сплата грошових зобов'язань по актам перевірки від 22.06.2015 року №493/08-25-22-022/39071718.

Позивач не погоджуючись із зазначеним повідомленням-рішення № від 07.07.2015 року, оскаржив його до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі № 808/6031/15, зокрема, в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Запорізька митниця ДФС про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 07.07.2015 № відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов'язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачем не доведено, наявності всіх елементів складу господарського правопорушення в діях відповідача, а саме: протиправної поведінки відповідача, розміру збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, а також не доведено наявності в його діях вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, і тому в позові про стягнення 11 617,39 грн. збитків слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 21.09.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна