ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. Справа № 921/1059/15-г/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А. (доповідач)

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Прокоф»єва ОСОБА_2 - представник

від відповідача не зявився

від третьої особи: не зявився

від ВДВС: не зявився

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України № 130-2-21/4255 від 09.07.2018

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 (головуючий суддя Андрусик Н.О., судді Хома С.О., Бурда Н.М., повний текст складено 11.05.2018)

за скаргою ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України №130-2-21/2455 від 24.04.2018 про визнання дій державного виконавця та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу незаконними та скасування постанови

у справі № 921/1059/15-г/15

за позовом: ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Кременецький комбінат хлібопродуктів (далі - ДП ДАК Хліб України Кременецький КХП), м.Кременець Тернопільська область

за участютретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, м.Тернопіль

про стягнення 3 398 300,00грн збитків.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулось 24.04.2018 до Господарського суду Тернопільської області із скаргою №130-2-21/2455 від 24.04.2018 (вх.№10192 від 26.04.2018) на рішення (дії) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого документа стягувачу (постанова від 30.03.2018 у зведеному виконавчому провадженні №51246800).

Скарга мотивована невідповідністю постанови від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу нормам діючого законодавства в сфері виконання судових рішень. Зокрема, скаржник вказує на те, що державним виконавцем без вирішення питання про залишення за стягувачем нереалізованого на торгах майна боржника в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, у зведеному ВП №51246800, винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням, зокрема на відсутність письмового погодження стягувача щодо залишення нереалізованого на торгах майна боржника в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом та відсутність іншого майна боржника, на яке можна звернути стягнення. Також скаржник вважає, що ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не мало змоги отримати від державного виконавця детальної інформації про склад майна боржника (складові частини, найменування) та здійснити його огляд, оскільки відповідне звернення товариства виконавцем було проігноровано. Вважає, що державним виконавцем не були вжиті всі можливі заходи, визначені Законом України Про виконавче провадження з метою виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 (головуючий суддя Андрусик Н.О., судді Хома С.О., Бурда Н.М.) у справі № 921/1059/15-г/15 відмовлено ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України у задоволенні скарги на рішення (дії) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що зважаючи на підтверджений Актом державного виконавця від 28.03.2018 факт відсутності у боржника іншого майна та коштів, на які можна звернути стягнення за виконавчим документом, не надходження повідомлення стягувача на адресу ДВС про залишення за собою нереалізованого майна боржника, державним виконавцем у відповідності до норм Закону України Про виконавче провадження прийнято законну постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України подано апеляційну скаргу № 130-2-21/4255 від 09.07.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/1059/15-г/15 та прийняти нове рішення, яким задоволити скаргу ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України у повному обсязі, посилаючись на те, що ухвала суду прийнята з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що у товариства не було об»єктивної можливості володіти інформацією щодо поточного стану майна боржника.

Також, скаржник зазначає, що ним скеровувались в межах строку, передбаченого ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу органу ДВС заяви від 20.02.2018 №130-2-21/1105 та від 23.02.2018 №130-2-21/1183 про вжиття відповідних заходів для організації огляду арештованого майна та про забезпечення організації огляду майна.

З огляду на викладене, на думку скаржника, судом не з»ясовано обставини справи, які свідчать про відсутність у товариства об»єктивної можливості володіти інформацією щодо поточного стану майна, яке орган ДВС пропонував залишити в рахунок погашення заборгованості.

Окрім того, скаржник вважає, що зі сторони органу ДВС мало місце порушення ч.9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» щодо зазначення ціни, за якою товариству запропоновано залишити майно, оскільки товариству запропоновано залишити майно за ціною у двічі вищою, ніж це передбачено нормами ст.61 вищезазначеного Закону.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у відзиві на апеляційну скаргу ухвалу суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обгрунтованою, вимоги скаржника не відповідають дійсності щодо нез»ясування господарським судом першої інстанції обставин про відсутність у скаржника іноформації. Судом досліджено та належним чином розглянуто хід виконання зведеного виконавчого провадження №17292-20, досліджено питання застосування заходів примусового виконання виконавчого провадження, досліджено нормативну базу, якою керується державний виконавець, встановлено всі обставини справи та прийнято законне рішення.

Представники відповідача та ВДВС в судове засідання не з»явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду ухвал місцевого господарського суду, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку за відсутності представників відповідача та ВДВС, які належним чином повідомлялись про час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, 17.03.2016 рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/1059/15-г/15 задоволено позов ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, м.Тернопіль, до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів", м.Кременець Тернопільської області, про стягнення 3 398 300,00грн збитків.

01.04.2016 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ.

26.05.2016 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження №51246800, яке згодом згідно постанови державного виконавця від 29.01.2018 приєднано до зведеного виконавчого провадження №17292020 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" на користь юридичних, фізичних осіб та держави.

Відповідно до поданих органом ДВС матеріалів вбачається, що при здійсненні виконавчого провадження №51246800 державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна згідно з якою, встановлено відсутність у боржника - ДП ДАК "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" на праві приватної власності обєктів нерухомості.

Також, з наданих УДАІ УМВСУ в Тернопільській області листі - відповіді №13/1546 від 03.03.2015 та листі - відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області №31/19-259 від 19.01.2018 від 19.01.2018 встановлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, втім, через їх відсутність у боржника, такі оголошено в розшук згідно постанови державного виконавця та станом на 28.03.2018 пошук позитивних результатів не дав.

Окрім того, згідно інформації Державної податкової служби України № від 12.01.2015 державним виконавцем виявлено відкриті рахунки боржника та 16.01.2015 було накладено арешт, однак відповідно до повідомлень банківських установ (ПАТ КБ Надра від 21.01.2015, АТ ОСОБА_3 Аваль №81-14-1/503 від 21.01.2015) грошові кошти на арештованих рахунках боржника відсутні, у звязку з цим державним виконавцем 29.01.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника, що перебувають у касі підприємства. Однак, в касі боржника також відсутні грошові кошти. 22.09.2017 державним виконавцем виставлено платіжні вимоги про списання коштів з арештованих рахунків (лист №4063/03.3-32 від 27.10.2017).

11.10.2016 у звязку з відсутністю у боржника коштів на виконання наказу суду від 01.04.2016, державним виконавцем постановою описано та арештовано майно боржника, а 25.05.2017 призначено експерта оціночної діяльності-субєкта господарювання ОСОБА_4 для визначення ринкової вартості арештованого майна боржника з метою його подальшої реалізації на торгах у відповідності до вимог закону.

Надалі, 07.09.2017 отримано Звіт про оцінку майна №118 в кількості 42 позиції, що належить боржнику, котрий державним виконавцем 14.09.2017 направлено стягувачам у зведеному виконавчому провадженні, в тому числі і скаржнику.

16.11.2017 зважаючи на відсутність заперечень чи зауважень до Звіту було сформовано та передано заявку №4888/03.3-32 на реалізацію майна боржника, загальною вартістю 854 092,00грн. (Висновок про вартість).

Згідно протоколів проведення електронних торгів №303006 від 11.12.2017, №№307051, 307049, 307053 від 26.12.2017, №311920 від 18.01.2018, №317396 від 19.02.2018 торги з реалізації майна відбулися, однак майно було реалізовано частково, а виручені з продажу кошти перераховано в порядку, встановленому ст.ст. 45, 46 Закону України Про виконавче провадження на погашення боргу в порядку черговості. Скаржник не заперечує зазначених обставин та дій органу ДВС.

Згідно протоколів проведення електронних торгів, отриманих судом з архіву аукціонів за період з 01.12.2017 по 19.02.2018 по Тернопільській області, розміщеного на веб-сайті СЕТАМ (https://setam.net.ua/auctions/filters/region=19;date_start=2017-12-01:2018-02-19), судом першої інстанції встановлено, що торги з реалізації майна в три етапи не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів, а згідно протоколу №311920 від 18.01.2018 - у звязку з невнесенням переможцем суми за придбане майно.

Також, з відповідей Держпродспоживслужби в Тернопільській області, Кременецького бюро технічної інвентаризації №43 від 19.01.2018, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №10/0-1/2858 від 29.01.2018, ТОВ РККК АВС-РЕЄСТР №1131 від 17.01.2018, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.62-424/2-18 від 24.01.2018 встановлено, що у власності боржника відсутні земельні ділянки, сільськогосподарська техніка; інвентарна справа на нерухоме майно вилучена слідчим СВ Кременецького ВПГУНП в Тернопільській області; у боржника відсутні цінні папери в депозитарній установі.

29.01.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про виведення виконавчого провадження №51246800 із зведеного виконавчого провадження №17292020.

12.02.2018 державним виконавцем повідомлено стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №17292020 листом №704/03.3-32 про не реалізацію майна боржника на третіх електронних торгах та запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості боржника за виконавчими документами, із зазначенням переліку нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що скаржником надіслано в орган ДВС листа №130-2-21/1105 від 20.02.2018, в якому просив орган виконання судових рішень вжити заходів для організації огляду арештованого майна боржника з наданням 21.02.2018 до нього доступу з метою подальшого визначення доцільності залишення за ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України майна боржника, вказаного у повідомленні від 12.02.2018.

21.02.2018 здійснити огляд майна не вдалося у звязку із недопущенням представників ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України та ДВС до виробничих приміщень, про що за участю представників правоохоронних органів складено протокол.

23.02.2018 ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України вдруге листом №130-2-21/1193 від 23.02.2018 повідомлено орган виконання судових рішень про те, що товариство зацікавлене у виконанні судового рішення, зокрема й шляхом залишення за стягувачем майна боржника, проте для обєктивного та належного вирішення даного питання товариству необхідно отримати повну інформацію щодо даного майна, оскільки техогляд майна здійснити не вдалося.

Окрім того, у листі товариством звернуто увагу, що за законом у разі не реалізації майна боржника, нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70%, а рухоме майно 50% його вартості, визначеної в порядку ст.57 Закону України Про виконавче провадження, а тому, до прикладу, вартість складових частин млина в кількості 19 найменувань повинна становити 393 566,50грн, тобто 50% від вартості, визначеної субєктом оціночної діяльності в розмірі 787 133грн, тоді як в повідомленні державного виконавця від 12.02.2018 вказано повну вартість майна боржника.

У звязку з наведеним, товариство просило орган ДВС надати пояснення з приводу формування ціни майна для залишення його за стягувачем в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом та детальну інформацію про майно боржника, зокрема щодо 19 найменувань складових частин млина, а також забезпечити організацію його огляду.

За твердженнями скаржника, органом ДВС дане звернення залишено без відповіді.

30.03.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову у виконавчому провадженні №51246800 про повернення стягувачу виконавчого документу наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.04.2016 №921/1059/15-г/15 про стягнення з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" 3398300,00грн збитків на користь ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" без виконання, з посиланням на відсутність іншого майна, за рахунок якого можна виконати судове рішення та з огляду на відсутність письмового погодження стягувача про залишення за собою майна боржника, яке не реалізовано на торгах, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом від 01.04.2016; встановлено строк для повторного предявлення виконавчого документа для примусового виконання до 30.03.2021.

Скаржник вважає, що вказані у постанові державного виконавця від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу підстави не відповідають фактичним обставинам справи та порушують його право на реальне виконання рішення суду. Тому скаржник звернувся з даною скаргою на дії органу ДВС та постанову від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні №51246800 і просить визнати їх незаконними та скасувати вказану постанову державного виконавця.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12. 2012 №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що виконавче провадження за наказом Господарського суду Тернопільської області від 01.04.2016 №921/1059/15-г/15 було відкрито 26.05.2016, тобто до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження" 05.10.2016, тому з урахуванням положень п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 2 червня 2016 року, що набрав чинності 05.10.2016) виконавчі дії продовжували здійснюватися відповідно до діючого Закону (в редакції з 05.10.2016).

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 52 зазначеного Закону визначено заходи, які вчиняються державним виконавцем з метою звернення стягнення на кошти та майно боржника юридичної особи, фізичної особи підприємця. Зокрема, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно .

Матеріалами справи підтверджується та правомірно встановлено судом першої інстанції, що у ході здійснення виконавчого провадження №51246800 державним виконавцем вжито усіх можливих дій з метою виявлення фінансових рахунків боржника, готівки в касі, рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, тощо та у звязку з відсутністю у боржника коштів та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового погашення заборгованості за виконавчим документом, було прийнято рішення про звернення стягнення на виявлене рухоме майно шляхом його продажу на прилюдних електронних торгах відповідно до ст.61 Закону України Про виконавче провадження".

За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній з 05.10.2016 на момент вчинення виконавчих дій та винесення оскаржуваної постанови) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Процедура та порядок реалізації майна на прилюдних торгах визначені, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016..

Вказаним наказом Міністерства юстиції України уповноважено ДП "Сетам" на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Згідно п.2 Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

Пунктом 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", тобто визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Матеріали справи свідчать, що з метою реалізації виявленого та арештованого майна боржника державним виконавцем отримано Звіт про оцінку майна боржника та подано заявку на реалізацію майна боржника на електронних прилюдних торгах.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження даного звіту учасниками виконавчого провадження, в тому числі скаржником. В порядку ч.5 ст.57 Закону України Про виконавче провадження стягувач у справі був повідомлений про результати оцінки шляхом направлення та отримання Звіту про оцінку, що не заперечується скаржником.

Окрім того, зважаючи на зміст та законодавчі вимоги до Звіту, субєкт оціночної діяльності повинен безпосередньо ознайомитися із обєктами оцінки, надати їм відповідну характеристику, в тому числі щодо технічного стану.

Оцінка майна, яке підлягає реалізації на електронних торгах, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого майна на електронних торгах.

Пунктом 3 розділу III Порядку реалізації арештованого майна визначено, що організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Відповідно до п.5 розділу III Порядку реалізації арештованого майна,інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) повинно містити інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди оорганізатора - у разі реалізації майна відповідно до розділу VI та пункту 1 розділу VII цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронних торгів; порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності)). Інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) містить інформацію тільки про один лот.

Статтею 61 Закону України Про виконавче провадження визначено такі етапи електронних торгів:

- перший етап: реалізація майна за фіксованою ціною, визначеною згідно Звітом про оцінку майна (ст.57 Закону України Про виконавче провадження);

- другий етап: не реалізоване на перших електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України Про виконавче провадження;

третій етап: у разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України Про виконавче провадження.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що арештоване та описане майно боржника виставлялося окремими лотами на електронні торги тричі із здійсненням відповідної уцінки кожного лоту в період з листопада 2017 року по лютий 2018 року, однак треті торги не відбулися по причині відсутності допущених учасників торгів, відтак, решта майна боржника залишилася нереалізованою.

Відповідно до ч.6 ст.61 Закону України Про виконавче провадження у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення майна за собою в рахунок погашення заборгованості.

На виконання зазначеної норми Закону державним виконавцем повідомлено всіх стягувачів за зведеним виконавчим провадженням №17292020, в тому числі й стягувача за виконавчим провадженням №51246800 - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про не реалізацію арештованого майна боржника на третіх електронних торгах та запропоновано залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості із зазначенням переліку майна боржника; його вартості, визначеної субєктом оціночної діяльності (повідомлення №704/03.3-32 від 12.02.2017).

Як вбачається з листа-відповіді №130-2-21/1105 від 20.02.2018 ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" просила орган ДВС вжити заходів для організації огляду арештованого майна боржника за участю державного виконавця та представника стягувача шляхом надання 21.02.2018 до нього доступу з метою подальшого визначення доцільності залишення за ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України майна боржника, вказаного у повідомленні виконавця від 12.02.2018.

Матеріалами справи підтверджено, що оглянути майно боржника не вдалося, про що було складено державним виконавцем протокол від 21.02.2018.

23.02.2018 ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України вдруге листом №130-2-21/1193 від 23.02.2018 повідомлено орган виконання судових рішень про те, що товариство зацікавлене у виконанні судового рішення, зокрема й шляхом залишення за стягувачем майна боржника, проте для обєктивного та належного вирішення даного питання товариству необхідно отримати повну інформацію щодо даного майна, оскільки техогляд майна здійснити не вдалося.

За твердженнями скаржника, органом ДВС дане звернення залишено без відповіді.

Водночас, судом з архіву аукціонів за період з 01.12.2017 по 19.02.2018 по Тернопільській області, розміщеного на веб-сайті СЕТАМ, доступ до якого є загальнодоступним, (https://setam.net.ua/auctions/filters/region=19;date_start=2017-12-01:2018-02-19) встановлено, що інформація про виставлені на продаж лоти боржника відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна. З розміщених фотографій та опису майна, що виставлялося на продаж лотом можна визначити як склад (складові елементи) майна, так і його зовнішній стан.

Згідно положень ч. 7 ст. 61 Закону України Про виконавче провадження у разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Тобто, нормою Закону імперативно встановлено стягувачу десятиденний строк для вирішення питання про залишення за собою не реалізованого на третіх торгах майна боржника.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із позицією суду першої інстанції, що у стягувача було достатньо відомостей про арештоване майно, в тому числі із даних письмового Звіту про оцінку майна, з інформації, розміщеній на веб-сайті СЕТАМ щодо детального опису кожного із виставлених на продаж лотів (розділ характеристика лоту), із фотокарток майна. Окрім того, закон не містить обовязку державного виконавця надавати чи забезпечувати доступ стягувачеві (іншим зацікавленим особам) в огляді майна з метою отримання погодження останнього про залишення за особою майна боржника. Навпаки, законом на стягувача покладено обовязок самостійно прийняти у встановлений строк рішення про доцільність та бажання залишити майно боржника за собою в погашення боргу за виконавчим документом та заявити про таке бажання шляхом надання виконавцеві відповідного письмового повідомлення. В іншому випадку настають правові наслідки у вигляді зняття обтяження з майна та його повернення боржникові.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачеві, як і на день розгляду скарги судом, ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України не прийнято рішення про залишення за собою нереалізованого майна боржника, а лише висловлено свою зацікавленість у розгляді такого питання, що не є тотожним та не може розцінюватися як надання згоди.

Також не беруться до уваги доводи скаржника в частині наявності у боржника іншого нереалізованого майна, зокрема транспортних засобів, що виключало можливість винесення державним виконавцем 30.03.2018 постанови про повернення виконавчого документу, оскільки як встановлено судом першої інстанції, транспортні засоби, котрі виявлені державним виконавцем, були реалізовані, а інші транспортні засоби - у звязку з їх відсутністю - були оголошені в розшук і про дані обставини (відсутності майна у боржника) свідчить акт від 28.03.2018).

Отже судова колегія, враховуючи обставини справи, погоджується із висновком суду першої інстанції, що у державного виконавця були всі законні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на підтверджений Актом державного виконавця від 28.03.2018 факт відсутності у боржника іншого майна та коштів, на які можна звернути стягнення за виконавчим документом, не надходження повідомлення стягувача на адресу ДВС про залишення за собою нереалізованого майна боржника, державним виконавцем у відповідності до норм Закону України Про виконавче провадження прийнято законну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Щодо тверджень скаржника, що зі сторони органу ДВС мало місце порушення ч.9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» щодо зазначення ціни, за якою товариству запропоновано залишити майно, за ціною у двічі вищою, ніж це передбачено нормами ст.61 вищезазначеного Закону, судова колегія зазначає на ступне.

Як вбачається з листа №704/03.3-32 від 12.02.2018 державним виконавцем повідомлено стягувачів, в тому числі і скаржника, про факт не реалізації майна боржника на третіх електронних торгах, у звязку з цим запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості боржника за виконавчими документами. В листі перелічено все нереалізоване майно, вказано вартість кожного з предметів, визначену субєктом оціночної діяльності, тобто початкову вартість, визначену в порядку ст.57 Закону України Про виконавче провадження.

Із змісту повідомлення державного виконавця не випливає та не підтверджуються обставини того, що зазначена ціна є саме ціною, за якою слід зарахувати нереалізоване майно, адже його вартість, в разі виявлення стягувачами бажання залишити майно за собою, визначається з урахуванням положень ч.ч. 5, 9 ст.61 Закону України Про виконавче провадження (нерухоме майно 70%, а рухоме майно 50% від початкової вартості), про що державним виконавцем виноситься постанова, а передача майна оформляється відповідним Актом. Тобто, в силу закону, остаточна ціна, за якою нереалізоване майно передається стягувачу у разі залишення майна за собою, вказується виключно у постанові державного виконавця та відповідному Акті.

Отже, посилання скаржника на завищення ціни майна, що має місце в листі державного виконавця, яким лише попередньо проінформовано стягувачів про можливість в порядку ст. 61 Закону залишити майно є помилковими та такими, що не відповідають дійсності.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 ГПК України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст 269, 270, 271,276, 282, 284 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України № 130-2-21/4255 від 09.07.2018 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 за скаргою ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України №130-2-21/2455 від 24.04.2018 про визнання дій державного виконавця та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу незаконними та скасування постанови у справі № 921/1059/15-г/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/1059/15-г/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №921/1059/15-г/15 повернути до місцевого господарського суду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст.ст. 286 - 291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.09.2018.

Головуючий-суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Данко Л.С.