КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. Справа№ 910/23633/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Таран О.М. - представник на підставі ордеру КВ № 281308 від 26.09.2017 р.

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: Іщенко Т. М. - представник за довіреністю;

від відповідача 3: не з'явились;

від відповідача 4: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED)

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року

у справі № 910/23633/17 (суддя Маринченко Я. В., повний текст складено 20.06.2018 р.)

за позовом НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED)

до Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал",

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка",

ОСОБА_5,

Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни

про визнання недійсними рішень загальних зборів, статуту, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, скасування реєстраційних записів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", ОСОБА_5, Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни, в якому просить суд:

визнати недійсним рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 року;

визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформлені протоколом №24/05-2017-2 від 24.05.2017 року;

визнати недійсним договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3 від 24.05.2017 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5;

визнати недійсним статут Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", затверджений загальними зборами учасників, протокол №24/05-2017-2 від 24.05.2017 року;

скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 24.05.2017 року №8000930;

скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 25.05.2017 року №9000930;

скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна додаткової інформації від 26.05.2017 року №0000930.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстави позову від 23.03.2018 р., позивач зазначає, що ним придбано у ОСОБА_7 акції у кількості 3917000 штук на підставі Договору купівлі - продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015, після придбання цінних паперів відповідач - 1 на виконання обов'язку щодо оприлюднення інформації на інтернет - порталі Агентства розмістив відповідну інформацію про зміну власника цінних паперів на позивача, а тому відповідачі - 2, 3, 4 могли знати, хто є власником цінних паперів відповідача - 1.

За твердженням позивача, останнім, як законним акціонером, рішень про відступлення належної відповідачу - 1 частки у статутному капіталі відповідача - 2 та виходу зі складу учасників не приймалося, рішення прийняті невстановленою особою, що призвело до позбавлення позивача права на управління належними акціями, отримання дивідендів.

Рішення загальних зборів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформлене протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017, підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідач - 1 не отримував повідомлень про проведення загальних зборів, на зборах питання про обрання голови зборів не вирішувалось.

24.05.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", проте вказаний договір підлягає визнанню недійсним, як похідні вимоги від визнання недійсним рішення єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 року. Також про вихід зі складу учасників відповідач - 1 повинен був повідомити за 3 місяці, що зроблено не було, учасники відповідача - 2 не відмовлялись від купівлі частки та не скористались своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку, відповідач - 1 при виході не одержав вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі відповідача - 2. Також договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" є фіктивним, оскільки розрахунки за договором не проведено.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 року прийнято за відсутності кворуму для прийняття вказаного рішення, однак при зверненні до суду з позовом 29.12.2017 року в частині визнання недійсним рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 року, позивачем було пропущено спеціальні строки позовної давності, визначені частиною 1 статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства".

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3 від 24.05.2017 суд першої інстанції зазначив, що вона не підлягає задоволенню як похідна вимога від визнання недійсним рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017, в задоволенні якої судом відмовлено.

Також, суд першої інстанції вказав, що рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформлене протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017, жодним чином не порушує корпоративні права й законні інтереси НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED), яке не було учасником відповідача - 2 на момент прийняття вказаного рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/23633/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесено з неправильним застосування норм матеріального права та застосовано закон, який не підлягає застосуванню і не застосовано закон, який підлягає застосуванню, що призвело до порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначив, що рішення № 24/05-2017-р від 24.05.2017 р. ПрАТ Інвестиційна група "Регіон - Капітал" не є рішенням акціонера, а тому на таке рішення не можуть розповсюджуватись норми Закону України «Про акціонерні товариства», а саме рішення не тягне наслідків, передбачених Законом України «Про акціонерні товариства».

Позивач також вказав, що висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач не був позбавлений можливості пред'явити позов до відповідача в межах тримісячного строку позовної давності з дня, коли останній дізнався про порушення свого права зроблено судом без урахування конкретних обставин пропуску строку, без оцінки доводів та доказів.

На думку апелянта, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів СТОВ «Тарасівка», оформленого протоколом № 24/05-2017-2 від 24.05.2017 р., в зв'язку невірно встановленими обставинами, що мають значення для справи.

Також апелянт вказав, що спірний договір укладено з порушенням актів цивільного законодавства, без волевиявлення сторони договору (відповідача 1) та у зв'язку з нелегітимністю рішення ПрАТ Інвестиційна група "Регіон - Капітал" і не підписано уповноваженою особою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/23633/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Смірнова Л. Г., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі № 910/23633/17 та призначено до розгляду на 11.09.2018 року.

В подальшому, розгляд справи відкладався.

Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.

31.07.2018 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд апеляційної інстанції застосувати до відповідача 2 - СГ ТОВ "Тарасівка" заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 500 000,00 грн. статутного капіталу; заборонити СГ ТОВ "Тарасівка" вчиняти дії - приймати рішення про продаж частки в статутному капіталі в розмірі 500 000,00 грн. статутного капіталу; заборонити внесення змін до статуту СГ ТОВ "Тарасівка" щодо розміру статутного капіталу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 року заяву компанії Новаліс Груп Лімітед (NOVALIS GROUP LIMITED) про забезпечення позову у справі № 910/23633/17 задоволено частково.

Вжито заходи по забезпеченню позову до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 500 000,00 грн. статутного капіталу.

19.09.2018 р. через відділ документального забезпечення позову від відповідача 2 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Подане клопотання відповідача 2 також підлягає задоволенню з мотивів та підстав, наведених в мотивувальній частині рішення.

Позиції учасників справи

10.08.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач 2, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказав, що посилання на здійснення позивачем в період з 16.08.2017 р. по 02.12.2017 р. оскарження повернення господарського позову не обґрунтовує поважності причин пропуску строку позовної давності, оскільки апелянт визнає факт обізнаності з оскаржуваними реєстраційними діями з 31.07.2017 р. та 15.08.2017 р. Також відповідач 2 зазначив, що позивачем не доведено наявності умислу сторін договору купівлі-продажу частки та відсутності наміру в усіх учасників правочину створити правові наслідки, як необхідної умови для визнання вказаного договору недійсним з підстав його фіктивності.

Представники відповідача 1, відповідача 3 та відповідача 4 у судове засідання 19.09.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 19.09.2018 р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 19.09.2018 р. заперечив проти апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.08.2006 р. Шевченківською районною державною адміністрацією міста Києва зареєстровано Закрите акціонерне товариство "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0019256.

Відповідно до п. 5.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого позачерговими загальними Зборами акціонерів, оформленого протоколом №1/11 від 26.01.2011 р, розмір статутного капіталу Товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна.

Згідно з п.8.1 Статуту управління Товариством здійснюють: загальні збори акціонерів, директор Товариства, ревізійна комісія Товариства.

У п.8.2 Статуту зазначено, що вищим органом Товариства є загальні збори акціонерів Товариства.

Відповідно до п.8.2.10 Статуту загальні збори можуть вирішувати будь - які питання діяльності Товариства.

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про укладення Товариством будь - яких угод, пов'язаних з відчуженням Товариством належних Товариству часток у статутному капіталі та/або акцій будь - яких третіх осіб у будь - який спосіб; прийняття Товариством рішень з зазначених вище питань, пов'язаних з реалізацією Товариством корпоративних прав, що належать Товариству внаслідок того, що воно є учасником або акціонером інших юридичних осіб. До питань, зазначених у п.п.28 п.8.2.10 належить: надання згоди на відчуження у будь - який спосіб нерухомого майна, що належить юридичним особам, засновником якого є Товариство; надання згоди на відчуження у будь - який спосіб цінних паперів та корпоративних прав, що належать юридичним особам, засновником яких є Товариство (п.8.2.10 Статуту).

Відповідно до п.8.2.17 Статуту у разі, якщо Товариство складається з однієї особи, до такого Товариства не застосовуються положення статей 33-48 Закону України "Про акціонерні товариства" та аналогічні норми цього Статуту щодо порядку скликання та проведення загальних зборів Товариства. Повноваження загальних зборів, передбачені п.8.2.10 цього Статуту, а також внутрішніми документами Товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Товариства, оформлюються ним письмово (у формі наказу) та засвідчується печаткою товариства або нотаріально.

Відповідно до п.5.1.1 - 5.1.6 Статуту Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого рішенням №22/05-2017 Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" від 22.05.2017, розмір статутного капіталу Товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна.

Рішенням Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., прийнятим ОСОБА_7, як єдиним акціонером Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", в особі ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності, вирішено відступити частку, належну ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" у розмірі 500 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України ОСОБА_5 за ціною 100 000,00 (сто тисяч) грн. та вийти зі складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка"; уповноважити Директора Товариства підписати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі та прийняти участь у Загальних зборах учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", що відбудуться 24 травня 2017 року, в тому числі голосувати та підписати протокол.

24.05.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено Договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3, відповідно до умов якого продавець передає свою частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку на умовах, передбачених цим Договором.

Відомості про частку продавця у статутному капіталі ТОВ: розмір частки, що належить продавцю 500 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу ТОВ, розмір частини частки, що продається покупцю: 500 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу ТОВ, склад внеску грошові кошти (п.1.3 Договору).

Загальна сума Договору складає 100 000,00 грн. (п.2.1 Договору).

Згідно з п.2.2 Договору оплата суми, зазначеної у п.2.1 Договору повинна бути здійснена покупцем продавцю не пізніше 25.05.2017. Підтвердженням отримання продавцем суми договору від покупця є оформлення продавцем прибуткового касового ордеру, корінець якого залишається у покупця.

Рішенням Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленим протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017 р., вирішено, зокрема, надати згоду на відступлення частки у статутному капіталі Товариства учасником - ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" на користь громадянина України ОСОБА_5 у розмірі 500 000 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства шляхом укладення договору купівлі - продажу, вивести ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" зі складу учасників Товариства у зв'язку з продажем належної йому частки в статутному капіталі Товариства; включено громадянина України ОСОБА_5 до складу учасників Товариства у зв'язку з набуттям права власності на частку в статутному капіталі Товариства; затверджено наступний розподіл часток у статутному капіталі Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний центр" 500000 грн., що становить 50% частки у статутному капіталі; ОСОБА_5 500000 грн., що становить 50% частки у статутному капіталі; затверджено зміни до статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" шляхом викладення його в новій редакції згідно з запропонованим проектом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищезазначені дії порушують права позивача, оскільки на момент їх вчинення ОСОБА_7 вже не був акціонером ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал", оскільки продав свої акції позивачу на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 16.03.2015 р. року №БВ-13/15-1.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачено право учасників господарського товариства у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством.

Відповідно до положень статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно зі ст.32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Акціонерне товариство зобов'язане щороку скликати загальні збори (річні загальні збори). Річні загальні збори товариства проводяться не пізніше 30 квітня наступного за звітним року.

Статтею 49 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що до товариства з одним акціонером не застосовуються положення статей 33 - 48 цього Закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів акціонерного товариства. Повноваження загальних зборів товариства, передбачені статтею 33 цього Закону та внутрішніми документами товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції загальних зборів, оформлюється ним письмово (у формі рішення). Таке рішення акціонера має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства. Обрання персонального складу наглядової ради, ревізійної комісії (в разі їх створення) здійснюється без застосування кумулятивного голосування.

Відповідно до п.5.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого позачерговими загальними Зборами акціонерів, оформленого протоколом №1/11 від 26.01.2011, розмір статутного капіталу Товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна.

Згідно з п.8.1 Статуту управління Товариством здійснюють: загальні збори акціонерів, директор Товариства, ревізійна комісія Товариства.

У п.8.2 Статуту зазначено, що вищим органом Товариства є загальні збори акціонерів Товариства.

Відповідно до п.8.2.10 Статуту загальні збори можуть вирішувати будь - які питання діяльності Товариства.

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про укладення Товариством будь - яких угод, пов'язаних з відчуженням Товариством належних Товариству часток у статутному капіталі та/або акцій будь - яких третіх осіб у будь - який спосіб; прийняття Товариством рішень з зазначених вище питань, пов'язаних з реалізацією Товариством корпоративних прав, що належать Товариству внаслідок того, що воно є учасником або акціонером інших юридичних осіб. До питань, зазначених у п.п.28 п.8.2.10 належить: надання згоди на відчуження у будь - який спосіб нерухомого майна, що належить юридичним особам, засновником якого є Товариство; надання згоди на відчуження у будь - який спосіб цінних паперів та корпоративних прав, що належать юридичним особам, засновником яких є Товариство (п.8.2.10 Статуту).

Відповідно до п.8.2.17 Статуту у разі, якщо Товариство складається з однієї особи, до такого Товариства не застосовуються положення статей 33-48 Закону України "Про акціонерні товариства" та аналогічні норми цього Статуту щодо порядку скликання та проведення загальних зборів Товариства. Повноваження загальних зборів, передбачені п.8.2.10 цього Статуту, а також внутрішніми документами Товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Товариства, оформлюються ним письмово (у формі наказу) та засвідчується печаткою товариства або нотаріально.

Відповідно до п.5.1.1 - 5.1.6 Статуту Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", затвердженого рішенням №22/05-2017 Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" від 22.05.2017, розмір статутного капіталу Товариства становить 1958500 грн., статутний капітал поділений на 391700 штук простих іменних акцій однакової номінальної вартості, номінальна вартість однієї акції складає 0 грн. 50 коп., загальна номінальна вартість випущених акцій складає 1958500 грн., форма існування акцій - бездокументарна.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішенням Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., прийнятим ОСОБА_7, як єдиним акціонером Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", в особі ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності, вирішено відступити частку, належну ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" у розмірі 500 000 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України ОСОБА_5 за ціною 100 000 (сто тисяч) грн. та вийти зі складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка"; уповноважити Директора Товариства підписати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі та прийняти участь у Загальних зборах учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", що відбудуться 24 травня 2017 року, в тому числі голосувати та підписати протокол.

Спірне рішення підписане ОСОБА_9, які діяв від імені ОСОБА_7, як єдиного акціонера, на підставі довіреності від 11.05.2017 року.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 прийнято особою, яка станом на момент винесення даного рішення не була єдиним акціонером відповідача - 1, у зв'язку з укладенням Договору купівлі - продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015 року, а тому зазначене рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" №24/05-2017-6 від 24.05.2017 прийнято за відсутності кворуму для його прийняття.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Представництво за довіреністю врегульовано статтею 244 Цивільного кодексу України. Так, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч.1). Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (ч.2). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.3).

Отже, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника.

Як вже було встановлено колегією суддів, представництво ОСОБА_7 ОСОБА_9 здійснювалося за довіреністю від 11.05.2017 року, посвідченою Дубінською Л.І. державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2-115.

Таким чином, видана для здійснення договірного представництва довіреність на ім'я ОСОБА_9 є одностороннім правочином.

Згідно з частиною першою статті 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 в момент реалізації своїх прав з представництва інтересів ОСОБА_7, як засновника ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в частині прийняття рішення про відступлення частки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" у розмірі 500 000,00 грн. шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином України ОСОБА_5, не знав і не міг знати про обмеження правомочності ОСОБА_7 щодо вчинення тих чи інших дій, зокрема, щодо укладеного 16.03.2015 р. договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-13/15-1.

Таким чином, ОСОБА_9 в момент здійснення представництва інтересів ОСОБА_7 щодо прийняття спірного рішення діяв в межах наданих йому повноважень та з урахуванням того, що ОСОБА_7, уповноважуючи ОСОБА_9 на представництво своїх інтересів, діяв добросовісно, розумно з урахуванням можливості здійснювати ті чи інші юридично значимі дії та з повноваженнями на вчинення ним таких дій.

Зокрема, як вбачається з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 р., єдиним засновником (учасником) ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" був ОСОБА_7

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема містяться такі відомості про юридичну особу:

- перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв'язку з державною реєстрацією;

- інформація про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника (контролера) її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім громадських формувань, адвокатських об'єднань, торгово-промислових палат, об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, релігійних організацій, державних органів, органів місцевого самоврядування, їх асоціацій, державних та комунальних підприємств, установ, організацій): прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, серія та номер паспорта громадянина України або паспортного документа іноземця, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), дата народження, а також повне найменування та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером). У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника (контролера) її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про причину його відсутності.

- відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

- відомості про членів керівних органів: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, посада, контактний номер телефону та інші засоби зв'язку - для громадського формування;

- розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників);

Згідно з ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відповідно до п. 3. ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно ст. 35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству.

Таким чином, в силу відсутності станом на дату рішення №24/05-2017-6 від 24.05.2017 р. відомостей, що НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) був учасником відповідача 1, в той час як учасником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в реєстрі значився ОСОБА_7, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_9, який представляв інтереси ОСОБА_7 під час прийняття рішення № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р, діяв в межах покладених на нього довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, оскільки повіреному не було відомо про будь-які обмеження правомочності довірителя щодо прийняття рішень Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал".

Крім того, що під час складання довіреності повноваження ОСОБА_7 також були перевірені і підтверджені державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І.

Стосовно посилання апелянта на договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015р. колегія суддів зазначає наступне.

Так, 16 березня 2015 року між ОСОБА_7 (продавець) та Новаліс Груп Лімітед (покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-13/15-1, за змістом якого продавець зобов'язується передати у власність цінні папери Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" у бездокументарній формі, міжнародний ідентифікаційний номер ЦП НОМЕР_1, кількістю 3 917 000 штук, загальною вартістю 1 958 500 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу покупець зобов'язується не пізніше 16.03.2018 р. здійснити оплату цінних паперів шляхом перерахування на поточний рахунок продавця грошової суми, визначеної у п. 1.2. договору як загальна продажна вартість цінних паперів.

Згідно з п. 2.2. договору продавець в строк, передбачений п. 3.1. цього договору, забезпечує списання цінних паперів, зазначених у п. 1.2. цього договору, на користь покупця. Підтвердженням факту переходу прав власності на цінні папери є виписки з рахунків у цінних паперах продавця і покупця, що підтверджують списання цінних паперів з рахунку у цінних паперах продавця та зарахування їх на рахунок у цінних паперах покупця.

Відповідно до п.3.1. договору купівлі-продажу продавець зобов'язався не пізніше 25.03.2015р. підписати та надати Депозитарній установі розпорядження на виконання облікової операції (переказ) про перехід права власності на вищезазначені цінні папери на користь покупця.

З виписок по операціям з цінними паперами за період з 20.03.2015 р. по 20.03.2015 p. за № 44/15 та № 45/15 підтверджується зарахування цінних паперів на рахунок в цінних паперах, відкритий у депозитарній установі на ім'я позивача, що підтверджує перехід права власності на акції в кількості 3 917 000 штук до позивача.

В той же час, фактом переходу прав акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" у даному випадку є певна сукупність юридичних дій, а саме виконання облікової операції (переказ) про перехід права власності на цінні папери, оплата отриманих цінних паперів та реєстрація відомостей щодо зміни акціонера у відповідному реєстрі.

В той же час, матеріали справи на містять, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, факт оплати отриманих цінних паперів та факт подання станом на 24.05.2017 р. до державного реєстратора відомостей щодо зміни єдиного учасника відповідача 1.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту повної сплати отриманих цінних паперів та відсутності відомостей станом на 24.05.2017 р. про зміну власника НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є офіційними та достовірними відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», станом та 24.05.2017 р. для третіх осіб ОСОБА_7 був єдиним засновником та учасником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал".

Крім того, пунктом 4.3. договору купівлі-продажу було передбачено, що у разі, якщо продавцем після підписання цього договору будуть вчинені будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб ЦП, які є предметом цього договору, будь-якій іншій, ніж покупець, особі, або ж будуть вчинені дії, наслідком яких може стати позбавлення покупця права власності на ЦП, визначені в п. 1.2. договору, продавець зобов'язаний сплатити покупцю штраф у п'ятикратному розмірі від загальної суми цього договору. У разі, якщо внаслідок дій продавця покупець втратить право власності на ЦП, визначені в п. 1.2. цього договору, продавець зобов'язаний повернути грошові кошти, отримані від покупця за цим договором та додатково сплатити покупцю штраф у п'ятикратному розмірі від загальної суми цього договору.

Оскільки дії ОСОБА_7 щодо відчуження частки є незаконними та порушують права позивача відповідно до договору купівлі-продажу № БВ-13/15-1 від 16.03.2015 р., а тому останній наділений правом відповідно до п. 4.3. договору вимагати від ОСОБА_7 сплати штрафу у п'ятикратному розмірі від загальної суми цінних паперів та відшкодування збитків, які були заподіяні ОСОБА_7, відповідно до норм чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р. були підписані ОСОБА_9, який діяв в межах наданих довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, оскільки останній не знав і не міг знати про обмеження правомочності його довірителя - ОСОБА_7 щодо прийняття спірних рішень, а тому колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги в цій частині в межах доводів і вимог позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3 від 24.05.2017 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За приписом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Як вже було встановлено апеляційним судом, 24.05.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено Договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3, відповідно до умов якого продавець передає свою частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку на умовах, передбачених цим Договором.

В обґрунтування заявленої вимоги про визнання недійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі позивач посилається на те, що спірний договір був підписаний на підставі рішення Єдиного акціонера ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» № 24/05-2017-р від 24.05.2017 р., у зв'язку є недійсним з недодержанням його сторонами ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також він є фіктивним.

Як вбачається з спірного договору, від імені продавця - Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал", його було підписано директороам ОСОБА_9, та від імені покупця - ОСОБА_5.

Відповідно до п.8.3.1 Статуту відповідача - 1 виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Директор Товариства.

Згідно з п.8.3.2 Статуту до компетенції директора Товариства належать усі питання діяльності Товариства, крім тих, що згідно з чинним законодавством, цим Статутом або рішеннями Загальних зборів акціонерів Товариства належать до компетенції іншого органу Товариства.

Директор Товариства, зокрема, укладає правочини або договори (угоди) відповідно до обмежень, встановлених Статутом Товариства. Укладення Директором Товариства будь-яких правочинів та договорів (угод), незалежно від їх ціни, предметом яких безпосередньо чи опосередковано, виступає нерухоме майно, земельні ділянки, цінні папери, корпоративні права, якими володіє Товариство, у тому числі: договорів купівлі-продажу, договорів застави, договорів на отримання кредиту тощо, а також відчуження цього майна у будь-який інший спосіб здійснюється за умови обов'язкового попереднього отримання Директором Товариства письмової згоди Загальних зборів Товариства на укладення таких правочинів, договорів (угод). Відчуження нерухомого майна Товариства та будь-яких корпоративних прав, що належать Товариству, у будь-який спосіб, здійснюється за умови обов'язкового попереднього отримання письмового дозволу Загальних зборів Товариства (п.8.3.4 Статуту).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 року, на момент укладення договору керівником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" був ОСОБА_9.

В той же час, на момент укладення спірного договору існувало рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., яким було уповноважено директора підписати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

Таким чином, спірний договір від імені продавця був підписаний директором ОСОБА_9, який відповідно до статуту та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на дату укладення договору мав відповідні повноваження.

В той же час, колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України). За системним аналізом норм ЦК України (статті 99, 145, 147), ГК України (стаття 89), Закону України «Про господарські товариства» (статті 58, 59, 62, 63) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2. рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищезазначене, дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

З огляду на таке, на захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов'язок відшкодувати завдані товариству збитки.

Частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

За таких обставин, з урахуванням статті 98 ЦК України та з огляду на приписи статей 92, 203, 215, 241 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Проте, для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, має бути встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у справі № 6-62цс16 від 27.04.2016 р.

В той же час, матеріали справи підтверджено, що станом на момент укладення договору директором відповідача 1 був ОСОБА_9, а єдиним акціонером - ОСОБА_7, яким і було прийнято рішення про відступлення належної ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» частки у статутному капіталі СТОВ «Тарасівка» у розмірі 500 000,00 грн. ОСОБА_5

Як вбачається із матеріалів справи, на момент укладення спірного договору вказане рішення єдиного учасника не було визнано недійсним.

В даному випадку директор ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» діяв в межах наданих йому повноважень і розпоряджень, розраховуючи, що волевиявлення учасника Товариства відповідало добросовісності та розумності та останній був наділений відповідною компетенцією, а третя особа, вступаючи у відносити саме з юридичною особою та укладаючи договір, не знала та не могла знати про будь-які обмеження учасника ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» ОСОБА_7 щодо відчуження частки.

Отже, під час укладання спірного договору купівлі-продажу в якості доказів на підтвердження необхідного обсягу цивільної дієздатності директора ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» ОСОБА_9 були надані рішення ОСОБА_7 про відступлення належної ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» частки у статутному капіталі СТОВ «Тарасівка» у розмірі 500 000,00 грн. ОСОБА_5, відомості щодо вказаних осіб станом на 24.05.2017 р. містились в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких не вбачалось перевищення повноважень ні керівником ні акціонером відповідача 1.

Стосовно тверджень позивача про фіктивність договору купівлі-продажу № 24/05/17-3 від 24.05.2017 р., колегія суддів зазначає наступне.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 203,215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, що зумовлювалися цим правочином є фіктивним в силу положень ст. 234 ЦК України.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Матеріали справи не містять доказів, що на момент укладання оскаржуваного договору сторони не мали на меті реального настання правових наслідків обумовлених договором.

Посилання апелянта на те, що позивач та відповідач 1 не отримали коштів від продажу частки, не може бути доказом фіктивності правочину, оскільки саме по собі невиконання сторонами правочину в частині оплати грошових коштів за частку у статутному капіталі не означає, що укладено фіктивний правочин.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" №24/05/17-3 від 24.05.2017 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" та ОСОБА_5 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 140 ЦК України, товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Частиною першою статті 50 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами, в силу ч. 1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2017 року учасниками СТОВ «Тарасівка» були ТОВ «Земельний центр», розмір внеску до статутного фонду - 500 000.00 грн., ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал», розмір внеску до статутного фонду 500 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленим протоколом №24-05/17-2 від 24.05.2017 року, вирішено, зокрема, надати згоду на відступлення частки у статутному капіталі Товариства учасником - ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" на користь громадянина України ОСОБА_5 у розмірі 500000 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства шляхом укладення договору купівлі - продажу, вивести ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" зі складу учасників Товариства у зв'язку з продажем належної йому частки в статутному капіталі Товариства; включено громадянина України ОСОБА_5 до складу учасників Товариства у зв'язку з набуттям права власності на частку в статутному капіталі Товариства; затверджено наступний розподіл часток у статутному капіталі Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний центр" 500000 грн., що становить 50% частки у статутному капіталі; ОСОБА_5 500000 грн., що становить 50% частки у статутному капіталі; затверджено зміни до статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" шляхом викладення його в новій редакції згідно з запропонованим проектом.

Позивач зазначає, що відповідача 1 не було повідомлено про проведення 24.05.2017 р. загальних зборів учасників СТОВ «Тарасівка».

Частиною 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В той же час, якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

У відповідності до протоколу № 24-05/17-2 загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" від 24.05.2017 р. на зборах були присутні учасники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельний центр» в особі генерального директора Дмитрюка А.В., який діє на підставі статуту, та Приватне акціонерне товариство «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» в особі директора ОСОБА_9, який діє на підставі статуту.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017 року керівником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" був ОСОБА_9.

Відповідно до п. 8.3.4. статуту ПрАТ "Інвестиційна група "Регіон - Капітал" директор вправі без довіреності здійснювати від імені Товариства представництво в його відносинах з іншими юридичними особами, державними та іншими організаціями та фізичними особами.

Також, на момент укладення спірного рішення існувало рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., яким було уповноважено директора прийняти участь у загальних зборах СТОВ «Тарасівка», що відбудуться 24.05.2017 р.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідачу 1 повідомлення про проведення загальних зборів учасників СТОВ "Тарасівка" у зв'язку з присутністю на загальних зборах поважного представника Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" не є підставою визнання доведеним факту неповідомлення відповідача 1 про проведення спірних загальних зборів належним способом та для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Так, відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Оскільки на зборах учасників СТОВ «Тарасівка» від 24.05.2017 р. були присутні повноважні учасники Товариства, що володіють в сукупності 100% голосів, вказані загальні збори відбулись за наявності кворуму та є повноважними для прийняття спірних рішень.

Крім того, частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Враховуючи, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, яке здійснюється особою, котрій це право належить, з метою його захисту, в даному випадку за відсутності порушеного права НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) при прийнятті рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленого протоколом № 24-05/17-2 від 24.05.2017 року, за захистом якого останнє звернулось до суду з вказаним позовом, колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним вказаного рішення Загальних зборів від 24.05.2017 р.

Посилання апелянта на порушення переважного права учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" на купівлю частки відповідача - 1 у статутному капіталі відповідача - 2, неотримання відповідачем - 1 вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі відповідача - 2, колегією суддів відхиляються, оскільки порушення переважного права учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка" й прав відповідача - 1 на отримання вартості частини майна жодним чином не впливає на права й законні інтереси НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED), за захистом яких останній звернувся з даним позовом.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Під час розгляду справ про визнання недійсними установчих документів господарським судам слід виходити з того, що статут є локальним нормативним актом, а не правочином, тому до нього не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину.

В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю учасників - голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону України "Про господарські товариства").

Суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності одночасно трьох умов, як підстав для визнання недійсним статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 р.

Так, позивачем не доведено, що вказаний статут не відповідає вимогам законодавства, що порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; а також не доведено, що відповідні положення статуту порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Оскільки вимога про визнання недійсним статуту зазначались позивачем як похідна від вимоги про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017 р., в якій колегією суддів було відмовлено, а тому у задоволенні вимоги про визнання недійсним статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", затвердженого загальними зборами учасників, протокол №24/05-17-2 від 24.05.2017 слід відмовити.

Вимоги про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 24.05.2017 року №8000930; скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників від 25.05.2017 року №9000930 та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк Мирослави Валеріївни про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна додаткової інформації від 26.05.2017 року №0000930 є похідними від вимог про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленого протоколом №24/05-17-2 від 24.05.2017, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.10.2017 року, яким відмовлено у задоволенні скарги НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) у зв'язку з тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лозовою Ю.А. та державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Гнатюк М.В. прийнято рішення відповідно до законодавства.

Так, зокрема, стосовно СГТОВ "Тарасівка" зазначено, що проведеним аналізом документів, поданих для проведення оскаржуваних реєстраційних дій №8000930, №9000930 встановлено, що підстав для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, які визначені частиною першою статті 27 Закону, та підстав для відмови у державній реєстрації, встановлених частиною першою статті 28 Закону, у державного реєстратора Гнатюк М.В. не було.

Стосовно заявленого відповідачем 2 клопотання про застосування строку позовної давності до вимоги про визнання недійсним рішення № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст 261 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, оскільки колегією суддів було встановлено, що право і охоронюваний законом інтерес позивача порушені не були, у зв'язку з чим було відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення Єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р., а тому підстав для задоволення заяви про застосування строку позовної давності колегія суддів не вбачає.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, в силу відсутності станом на дату рішення №24/05-2017-6 від 24.05.2017 р. відомостей, що НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) був учасником відповідача 1, в той час як учасником Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна група "Регіон-Капітал" в реєстрі значився ОСОБА_7, ОСОБА_9, який представляв інтереси ОСОБА_7 під час прийняття рішення № 24/05-2017-6 від 24.05.2017 р, діяв добросовісно в межах наданих йому довіреністю від 11.05.2017 р. повноважень, у зв'язку з чим підстав для скасування вказаного рішення в межах доводів та мотивів не вбачається.

Також, оскільки під час укладання спірного договору купівлі-продажу в якості доказів на підтвердження необхідного обсягу цивільної дієздатності директора ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» ОСОБА_9 були надані рішення ОСОБА_7 про відступлення належної ПрАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» частки у статутному капіталі СТОВ «Тарасівка» у розмірі 500 000,00 грн. ОСОБА_5, відомості щодо вказаних осіб станом на 24.05.2017 р. містились в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких не вбачалось перевищення повноважень керівником ні акціонером відповідача 1, а тому позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки на зборах учасників СТОВ «Тарасівка» від 24.05.2017 р. були присутні повноважні учасники Товариства, що володіють в сукупності 100% голосів, вказані загальні збори відбулись за наявності кворуму, є повноважними для прийняття спірних рішень та судом було встановлено відсутність порушеного права НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) при прийнятті спірного рішення, а тому позовні вимоги позивача про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівка", оформленого протоколом № 24-05/17-2 від 24.05.2017 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги не має.

В той же час, враховуючи повноваження апеляційної інстанції та те, що судом першої інстанції було невірно встановлено обставини, що мають значення для справи, однак вказане порушення не призвело до прийняття незаконного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає зміні в його мотивувальній частині щодо встановлених обставин.

Стосовно поданого відповідачем 2 клопотання про скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи подане клопотання відповідача 2 та ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів дійшла до висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 р.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу НОВАЛІС ГРУП ЛІМІТЕД (NOVALIS GROUP LIMITED) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/23633/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/23633/17 змінити в його мотивувальній частині.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/23633/17 залишити без змін.

4. Скасувати заходи по забезпеченню позову до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівка» шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 500 000,00 грн., вжиті ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 р.

5. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

6. Матеріали справи № 910/23633/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.09.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова