ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1120/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Цукурова Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Техновіт Агро

04071, АДРЕСА_1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДК-АГРО

07533, Київська обл., Баришівський р-н, с. Недра, вул. Ворошиловградська, буд. 47-Б,

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 06.03.2018);

відповідача не зявився;

обставини справи:

До господарського суду Київської області (вх. № 1155/18 від 25.05.2018) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Техновіт Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю ДК-АГРО про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.06.2018 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. № 110314/18 від 31.05.2018) про ознайомлення з матеріалами справи.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. № 10447/18 від 04.06.2018) про ознайомлення з матеріалами справи.

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача на виконання ухвали господарського суду Київської області від 01.06.2018 надійшли документи (вх. № 10970/18 від 11.06.2018).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 105/18 від 12.06.2018).

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.06.2018 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.06.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Техновіт Агро прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10.07.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2018 відкладено підготовче засідання на 24.07.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.08.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2018 відкладено судове засідання до 21.08.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.08.2018 відкладено судове засідання до 06.09.2018.

У судове засідання 06.09.2018 зявився представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_3 проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Враховуючи, що на адресу відповідача направлені ухвали господарського суду Київської області, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, відповідно до частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.09.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» (далі-позивач) як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» (далі-відповідач) як покупцем укладено договір поставки № 25/09/17 від 25.09.2017 (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобовязується продати на умовах цього Договору та передати у власність покупцеві, а покупець прийняти й оплатити сільськогосподарську культуру: пшениця 3 класу, врожаю 2017 року (далі-товар).

Згідно з пунктом 1.4. Договору ціна товару без ПДВ складає 3840,00 грн., крім того ПДВ 768,00 грн., разом з ПДВ 4608,00 грн.

Відповідно до пункту 1.5. Договору загальна кількість товару за цим Договором без ПДВ складає 1036800,00 грн., крім того ПДВ 207360,00 грн., разом з ПДВ 1244160,00 грн. +/- 2%.

Згідно з пунктом 3.2. Договору постачальник поставляє товар в строк до 28.10.2017 включно.

Відповідно до пункту 3.7. Договору порядок оплати оплата 100% вартості поставленого товару, протягом 10 банківських днів з моменту поставки всієї партії товару, згідно рахунку фактури постачальника.

Згідно з пунктом 5.2. Договору у випадку прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі вартості несвоєчасно поставленого товару та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, на момент прострочення, за кожен день прострочення від вартості непоставленого/недопоставленого товару.

Відповідно до пункту 6.1. Договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017, але, в будь-якому випадку, до повного виконання грошового зобовязання.

02.02.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію (вх. № 2-02/3) з вимогою сплатити основний борг, пеню, 3% річних та інфляційні втрати, що підтверджується листом з описом вкладення та чеком ПАТ «Укрпошта».

Відповіді на вказану претензію від відповідача не надходило, грошові кошти не сплачені.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором поставки № 25/09/2017 від 25.09.2017 з оплати вартості товару, що поставлений позивачем.

Узагальнені доводи учасників справи

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро»

1. На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на суму 1232087,04 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними, що підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками їх печаток.

Відповідачем вказаний товар оплачено лише частково у розмірі 142000,00 грн.

Станом на момент подання позову, заборгованість відповідача за Договором становить 1090087,04 грн.

2. У звязку із порушенням строків оплати, позивач нарахував пеню у розмірі 170491,03 грн., 3% річних у розмірі 16546,78 грн. та інфляційні втрати у розмірі 35513,65 грн.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро»

Ухвалою господарського суду Київської області 14.06.2018 відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відзиву, контр-розрахунку заборгованості відповідачем не подано, жодних документів на адресу суду від нього не надходило, отримання відповідачем ухвали суду від 14.06.2018 підтверджується матеріалами справи, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні 10.07.2018 у якому заявив усне клопотання про поновлення строку для подання суду відзиву на позовну заяву, яке було судом задоволено.

Норми права, що підлягають застосуванню

Як встановлено судом, між сторонами укладено Договір, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техновіт Агро» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДК-Агро» як покупцем укладено договір поставки № 25/09/17 від 25.09.2017.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар всього на суму 1232087,04 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними: № РН-0000022 від 07.10.2017 на суму 690877,44 грн., № РН-0000023 від 13.10.2017 на суму 205102,08 грн., № РН-0000024 від 18.10.2017 на суму 188144,64 грн., № РН-0000025 від 26.10.2017 на суму 147962,88 грн., що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток.

До вказаних видаткових накладних, відповідно до пунктів 3.4., 3.7. Договору складено відповідні рахунки-фактури № СФ-0000045 від 07.10.2017 на суму 690877,44 грн., № СФ-0000046 від 13.10.2017 на суму 205102,08 грн., № СФ-0000047 від 18.10.2018 на суму 188144,64 грн., № СФ-0000048 від 26.10.2017 на суму 147962,88 грн., копії яких надано до матеріалів справи.

Отримання товару уповноваженим представником відповідача підтверджується довіреністю № 202 від 02.10.2017, копія якої надана до матеріалів справи.

Здійснення цих поставок товару за умовами спірного Договору підтверджується зазначенням його реквізитів у видаткових накладних.

Відповідачем товар, що поставлений, оплачено частково, у розмірі 142000,00 грн., що підтверджується наданою до матеріалів справи випискою з банківського рахунку позивача, що підписана уповноваженою особою банку та скріплена відбитком його печатки.

Відтак, на час розгляду справи, заборгованість відповідача за товар становить 1090087,04 грн.

Відповідачем доказів оплати спірної заборгованості суду не надано.

Оскільки, що відповідач не виконав грошові зобовязання за Договором, та не оплатив товар, у визначений Договором термін, позивачем правомірно нараховано відповідно до пункту 5.2 Договору пеню та згідно з положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційні втрати.

Надаючи правову оцінку доказам, що надані до матеріалів справи, з урахуванням підстав позовних вимог та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується поставка товару за Договором позивачем, який прийнятий відповідачем, всього на суму 1232087,04 грн., що оплачений лише частково на суму 142000,00 грн., строк оплати товару, відповідно до пункту 3.7. Договору, настав, відтак, наявна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором у розмірі 1090087,04 грн.

У звязку з порушенням відповідачем грошових зобовязань, позивачем нараховано 170491,03 грн. пені, 16546,78 грн. 3 % річних та 35513,65 грн. інфляційних втрат.

За результатами перевірки розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, що здійснений позивачем, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 191, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Техновіт Агро (04071, АДРЕСА_1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ДК-АГРО (07533, Київська обл., Баришівський р-н, с. Недра, вул. Ворошиловградська, буд. 47-Б, ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДК-АГРО (07533, Київська обл., Баришівський р-н, с. Недра, вул. Ворошиловградська, буд. 47-Б, код ЄДРПОУ 34596,04 грн. (один мільйон девяносто тисяч вісімдесят сім гривень чотири копійки) основного боргу, 170491,03 грн. (сто сімдесят тисяч чотириста девяносто одна гривня три копійки) пені, 16546,78 грн. (шістнадцять тисяч пятсот сорок шість гривень сімдесят вісім копійок) відсотків річних, 35513,65 грн. (тридцять пять тисяч пятсот тринадцять гривень шістдесят пять копійок) інфляційних втрат та 19689,58 грн. (девятнадцять тисяч шістсот вісімдесят девять гривень пятдесят вісім копійок) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2018.

Суддя С.О. Саванчук