ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року Справа № 923/386/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов від 24.05.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2 - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство", м.Олешки Херсонської області

до відповідача: Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство", с.Нова Збур'ївка Голопристанського району Херсонської області

про зобов'язання повернути майно зі зберігання

Описова частина рішення. Провадження у справі відкрито за позовною заявою про зобов'язання Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство" повернути бензин А-95 у кількості 2915 л дизельне пальне у кількості 4810 л на загальну суму 42765,95грн.

Позов обґрунтовано твердженням про ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо повернення майна позивача, переданого йому на відповідальне зберігання за договором відповідального зберігання, укладеного сторонами 29.12.2014р.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

12.09.2018р. позивачем до справи надані додаткові документи на підтвердження зміни назви позивача.

Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст.202 ГПК України, відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

На підставі Наказу Державного агентства лісових ресурсів України №709 від 08.12.2018р. "Про затвердження нової редакції Статуту Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" наказом Державного підприємства "Цюрупинське лісомисливське господарство" №22 від 23.01.2018р. перейменовано Державне підприємство "Цюрупинське лісомисливське господарство" в Державне підприємство "Олешківське лісомисливське господарство".

Позивачем за актом прийому-передачі, складеним 26.12.2014р., передано відповідачу на відповідальне зберігання бензин А-95 в кількості 3000 л, дизельне пальне в кількості 4910 л.

29.12.2014р. між ДП "Цюрупинське лісомисливське господарство" (замовник, позивач) та ДП "Збур'ївське лісомисливське господарство" (виконавець, відповідач) укладено договір №29/12 відповідального зберігання, за умовами якого замовник зобов'язався передати, а виконавець - прийняти у строкове безоплатне зберігання паливно-мастильні матеріали: бензин А-95 у кількості 3000л, дизельне пальне у кількості 4910 л.

Умовами п.2.1.3 виконавець зобов'язувався повернути паливно-мастильні матеріали по першій вимозі.

У п.7.1 сторони встановили, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє один рік. В разі відсутності претензій до умов договору він вважається пролонгованим на той же строк.

Копія договору міститься на а.с.7.

Відповідно до бухгалтерської довідки від 27.07.2018р. №246 (а.с.95) на час здійснення передачі паливно-мастильних матеріалів на відповідальне зберігання їх ціна по балансу підприємства становила: на бензин А-95 - 6,08грн., дизельне пальне - 5,77грн.

За даними матеріального звіту по рахунку 203/5 за грудень 2014р. на обліку у позивача відображено передані ДП "Збур'ївське лісомисливське господарство" паливно-мастильні матеріали: бензин А-95 у кількості 3000 л, дизпаливо у кількості 4900л. (а.с.94).

Відповідачем на вимогу позивача 26.12.2017р. за накладною №9 передано з відповідального зберігання паливно-мастильні матеріали: бензин А-95 у кількості 85л, дизельне пальне у кількості 100 л. (а.с.13).

Листом від 05.04.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути залишки паливно-мастильних матеріалів, що знаходились на відповідальному зберіганні у відповідача: бензин А-95 - 2915 л, дизельне пальне - 4910 л ( за текстом вимоги) у строк до 11.04.2018р.

За даними бухгалтерського обліку, наведеного у інформації станом на 01.04.2018р., підписаної головним бухгалтером позивача та доданої до позовної заяви, позивач обліковує передані ДП "Збур'ївське лісомисливське господарство" паливно-мастильні матеріали: бензин у кількості 2915 л загальною вартістю 15012,25грн., дизпаливо у кількості 4810л загальною вартістю 27753,70грн.

Позивач стверджує, що відповідачем не повернуто паливно-мастильних матеріалів, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Згідно до ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частина 3 ст.631 ЦК України передбачає право сторін встановлювати умови договору, які застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до моменту укладення договору.

Сторони при укладенні договору від 26.12.2014р. скористалися правом, наданим ч.3 ст.631 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі виникли відносини з договору зберігання, врегульовані гл.66 ЦК України.

Відповідно до ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно зі ст.938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Стаття 949 ЦК України зобов'язує зберігача повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. При цьому, річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до ст.525, ч.1 ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поклажодавець (позивач) листом від 05.04.2018р. звернувся до зберігача (відповідач) з вимогою про повернення залишку паливно-мастильних матеріалів.

Зазначена вимога згідно поштового штемпеля Укрпошти, вчиненого на описі вкладення у цінний лист, прийнята відділенням зв'язку 06.04.2018р.

Позивач стверджує про неповернення відповідачем паливно-мастильних матеріалів, що знаходяться на відповідальному зберіганні у відповідача: бензину А-95 у кількості 2915 л, дизельного пального у кількості 4810 л.

Відмова у поверненні переданого на зберігання майна підтверджується актом, складеним представниками ДП "Олешківське лісомисливське господарство", складеним 12.04.2018р. (а.с.17).

Матеріали справи не містять та відповідачем не подано доказів, які б свідчили про виконання ним зобов'язань за договором про зберігання щодо повернення переданого на відповідальне зберігання майна.

Позивачем підтверджено, що договір від 29.12.2014р. є чинним, змін до нього сторонами не внесено.

За таких обставин позов ДП "Олешківське лісомисливське господарство" підлягає задоволенню.

Ціна позову становить 42765,95грн. (за даними бухгалтерського обліку позивача щодо загальної вартості паливно-мастильних матеріалів, що зберігаються у відповідача станом на 01.04.2018р).

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Судовими витратами у справі є судовий збір, який відповідач має відшкодувати позивачеві.

Мінімальний судовий збір за позовом майнового характеру, який необхідно сплатити за подання позову із ціною 42765,95грн., становить 1762грн.

Відповідач має відшкодувати позивачу сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 1762грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, ст.233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати Державне підприємство "Збур'ївське лісомисливське господарство" (, Херсонська область, Голопристанський район, с.Нова Збур'ївка, вул.Лісна, 9) повернути Державному підприємству "Олешківське лісомисливське господарство" (, Херсонська область, м.Олешки, вул.Софіївська, 80) паливно-мастильні матеріали: бензин А-95 у кількості 2915 л, дизельне пальне у кількості 4810 л.

3. Стягнути з Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство" (, Херсонська область, Голопристанський район, с.Нова Збур'ївка, вул.Лісна, 9) на користь Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" (, Херсонська область, м.Олешки, вул.Софіївська, 80) 1762грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 18.09.2018

Суддя Н.А. Павленко