ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 рокуСправа № 912/1411/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянувши у судовому засіданні справу № 912/1411/18

за позовом: Управління освіти Міської ради міста Кропивницького, м. Кропивницький

до відповідача Підприємства "Центр соціальної, фізичної, трудової реабілітації та дослідження проблем інвалідів" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", м. Кропивницький

про стягнення 115 818,84 грн

Представники сторін:

від позивача - Васильєва О.К., довіреність № 672/1-01-09 від 02.03.18;

від відповідача - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління освіти Міської ради міста Кропивницького (далі - Управління освіти, позивач) до Підприємства "Центр соціальної, фізичної, трудової реабілітації та дослідження проблем інвалідів" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" (далі - відповідач) про стягнення боргу по відшкодуванню земельного податку в сумі 105 624,98 грн, 3% річних в сумі 3 594,54 грн, пені в сумі 6 599,32 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач з січня 2016 року не виконує зобов'язань по відшкодуванню земельного податку в результаті використання приміщення по договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 13 від 01.09.2014.

Ухвалою від 05.07.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1411/18 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 01.08.2018.

За результатами підготовчого засідання 01.08.2018 на підставі статті 183 ГПК України оголошено перерву до 13.08.2018 о 11 год. 45 хв.

Ухвалою від 13.08.2018 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 9 днів, позивача зобов'язано надати пояснення щодо розрахунку позовних вимог та порядок нарахування зазначеної у позові суми, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018 о 16 год. 30 хв.

27.08.2018 представником позивача подано до суду письмові пояснення до розрахунку заборгованості по земельному податку.

В судовому засіданні 11.09.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: бульвар Студентський, 21 ( перейменовано з проспект Комуністичний, 21), м. Кропивницький, 25006.

Вказані ухвали надсилались рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Разом з тим, конверти із вкладенням (примірники ухвал у справі від 05.07.2018, від 01.08.2018 та від 13.08.2018) повернуто органом поштового зв'язку із відміткою "За зазначеною адресою не проживає".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

З залучених до матеріалів справи листів, у яких відповідачу направлялись копії ухвал суду, убачається, що дані листи було суду повернуто поштою з поміткою "За зазначеною адресою не проживає".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з відповідною поміткою є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність, тому судове засідання проводиться за його відсутності і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 , ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 між Управлінням освіти Кіровоградської міської ради (Орендодавець) та підприємством "Центр соціальної, фізичної, трудової реабілітації та дослідження проблем інвалідів" (Орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна № 13 (далі - Договір, а.с. 12), відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець на підставі дозволу управління власності та приватизації комунального майна передає, а Орендар приймає частину приміщення площею 302 кв.м. в НВК № 26, вартість якого визначена відповідно до звіту про незалежну оцінку майна становить 319809,00 грн., для розміщення спортивного залу, яке знаходиться на балансі управління освіти.

Відповідно до пункту 2.1 Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, і перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше 5-го числа слідуючого за звітним місяцем з урахуванням помісячного індексу інфляції, відповідно рахунків наданих Орендодавцем.

Річна орендна плата становить 22 386,63 грн. Розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункти 2.2, 2.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що орендоване майно є комунальною власністю.

Строк дії договору встановлено з 01.09.2014 по 30.07.2017 (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Додатковою угодою до договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.09.2014 № 13 сторонами вирішено внести зміни до пунктів 2.1, 2.2., 8.1 Договору. Так, пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, і перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше 5-го числа слідуючого за звітним місяцем з урахуванням помісячного індексу інфляції, відповідно рахунків наданих Орендодавцем, базовий місяць для визначення інфляції вересень 2017 року.

Пункт 2.2 викладено в наступній редакції: "Річна орендна плата становить 35 413 грн. Розмір орендної плати за 1 місяць оренди становить 2951 грн.".

Пункт 8.1 викладено в наступній редакції: "Цей Договір діє до 30.03.2020 року".

Позивач посилаючись на статті 796, 797 Цивільного кодексу України, стверджує, що підприємство відповідача зобов'язано крім встановленої договором орендної плати також відшкодувати йому земельний податок.

Розглядаючи справу по суті господарський суд враховує наступне.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача згідно ст. 762 ЦК України справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин ( ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України ) повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що зобов'язання відповідача щодо сплати земельного податку виникають на підставі ст.796 ЦК України, відповідно до якої одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Так, основним законодавчим актом, який регулює земельні відносини в Україні є Земельний кодекс України, за приписами ст. 206 якого використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Справляння плати за землю здійснюється на підставі Податкового кодексу України, зокрема ст. 269, згідно якої платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування на підставі ст.270 Податкового кодексу України є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (ст. 288 Податкового кодексу України).

Таким чином, з огляду на наведені норми податкового законодавства, земельний податок сплачується власниками або землекористувачами земельних ділянок безпосередньо до органу, контролюючого сплату податків (тобто фіскальної служби) на підставі поданої ними податкової декларації.

Оскільки в силу приписів Земельного кодексу України відповідач не є учасником відповідних відносин щодо землекористування, з ним не укладено договору оренди чи суборенди землі, відсутні підстави стверджувати, що відповідач є платником земельного податку. Відповідно доводи позивача як безпідставні та необґрунтовані не заслуговують на увагу.

Як вище згадувалось, за приписами ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Відсутність відповідного договору (чи відсутність в договорі оренди відповідної умови про відшкодування), в якому має бути визначено розмір, порядок та строки відшкодування, виключає настання у орендаря договірних зобов'язань з відшкодування витрат орендодавця (щодо сплати земельного податку) та свідчить про погодження інших умов оренди без відшкодування витрат на сплату земельного податку.

Разом з цим, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту звернення до відповідача з вимогами про укладення договору про відшкодування інших витрат, в тому числі, понесених на сплату земельного податку, в якому мають бути зафіксовані розмір земельної ділянки та розмір податку, який сплачується орендодавцем з відповідної земельної ділянки і підлягає відшкодуванню орендарем.

Посилання позивача на приписи ст. ст. 796, 797 ЦК України, відповідно до яких на його думку, у відповідача виникає обов'язок щодо сплати земельного податку, також не заслуговують на увагу, адже положення цих статей ЦК України регулюють правовідносини щодо найму будівлі або іншої капітальної споруди, тобто мова йде про передачу в оренду окремо розташованих цілісних об'єктів оренди (будівлі, окремі споруди), розташованих на пов'язаній саме з такими об'єктами земельній ділянці повністю одному орендарю, в той час як орендоване відповідачем приміщення становить лише частину приміщення площею 302 кв.м в НВК№ 26.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.09.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.