РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2018Справа №910/9439/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд"

про стягнення 38 921,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (надалі - ТОВ "Маркс.Капітал") звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (надалі - ПАТ "СК "Скайд") про стягнення 38 921,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.01.2016 з вини водія автомобіля Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано збитків власнику автомобіля FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2. Відповідальність водія транспортного засобу Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, застрахована ПАТ "СК "Скайд" на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5531268, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування завданих збитків покладається на відповідача.

Право вимоги до відповідача з відшкодування збитків було придбане позивачем у Фізичної особи-підприємця Шияна Дениса Сергійовича за Договором про надання фінансових послуг факторингу №1/04-10/2016 від 04.10.2016, який в свою чергу набув таке право від власника автомобіля FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, за Договором відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування від 29.09.2016, а тому ТОВ "Маркс.Капітал" просить стягнути з ПАТ "СК "Скайд" страхове відшкодування у розмірі

38 921,37 грн. на його користь.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2018 відкрито провадження у справі №910/9439/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 19.07.2018 була надіслана відповідачу 20.07.2018 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, буд. 14, корпус 1.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 25.07.2018 з відміткою у довідці відділення поштового зв'язку від 23.07.2018 про неможливість вручення на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 19.07.2018 є 23.07.2018.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

12.01.2016 близько 10 год. 40 хв. по вул. Олени Теліги, 61 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участі автомобілів FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, Hondа, державний номер НОМЕР_3, та Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, а саме: ОСОБА_2, керуючи автомобілем Fiat Linea, не дотримався безпечної дистанції, у зв'язку з чим допустив зіткнення з автомобілем FORD Fusion та автомобілем Hondа, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 у справі №756/1492/16-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, - ОСОБА_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, застрахована ПАТ "СК "Скайд" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5531268, що підтверджується доданою позивачем до позову копією вказаного договору (полісу).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

13.01.2016 власник автомобіля FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, - ОСОБА_4 звернулась до ПАТ "СК "Скайд" з повідомленням (вх. №77/16) про дорожньо-транспортну пригоду, до якої було долучено копії посвідчення водія заявника, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва про шлюб та фото з місця ДТП.

Нормою ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наведеної норми вбачається, що належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу є висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний звіт №1470/15 про визначення вартості матеріального збитку, складений 18.02.2016 на підставі заяви ПАТ "СК "Скайд" суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем Івасенко Петром Петровичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №1/15, виданий Фондом державного майна України 14.01.2015; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №8994 від 10.01.2012), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 42 285,80 грн. (з врахуванням ПДВ в розмірі 20%).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, у розмірі 42 285,80 грн. (з врахуванням ПДВ в розмірі 20%).

Згідно пункту 35.1 статті 35.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності) (п. 35.2 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів")

29.09.2016 ОСОБА_4 звернулась до ПАТ "СК "Скайд" із заявою про відшкодування матеріального збитку.

За змістом пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 вказаного Закону встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З огляду на наведені норми законодавства вбачається, що відповідач зобов'язаний був не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (29.09.2016) прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

В матеріалах справи станом на дату розгляду даного спору не міститься, а відповідачем не доведено зворотного, ні доказів виплати страхового відшкодування, ні доказів прийняття рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду даного спору відповідачем прострочено виконання свого зобов'язання з здійснення регламентної виплати за полісом №АІ/5531268.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 у своїй заяві до ПАТ "СК "Скайд" просила здійснити перерахунок страхового відшкодування безпосередньо на свій рахунок, то відповідно визначений згідно звіту №1470/15 від 18.02.2016 розмір відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу FORD Fusion, державний номер НОМЕР_2, необхідно зменшити на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, оскільки полісом №АІ/5531268 передбачено франшизу у розмірі 0, ОСОБА_4 набуто право вимоги до ПАТ "СК "Скайд" в частині одержання страхового відшкодування у розмірі 38 921,37 грн.

29.09.2016 між ОСОБА_4 (цедент) та Фізичною особою-підприємцем Шиян Денисом Сергійовичем (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, предметом якого є відступлення цедентом цесіонарію права вимоги до ПАТ "СК "Скайд" сплатити борг у розмірі 38 921,37 грн., яке виникло у зв'язку з настанням 12.01.2016 ДТП за участю автомобіля Fiat Linea, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована відповідно до полісу №АІ/5531268.

04.10.2016 між Фізичною особою-підприємцем Шиян Денисом Сергійовичем (клієнт) та ТОВ "Маркс.Капітал" (фактор) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1/04-10/2016 (надалі - Договір факторингу).

Згідно з п. 1.1 Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що виникли у клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до Додатку №1 цього договору.

Як вбачається з пункту 1 Додатку №1 до Договору факторингу клієнт передав фактору право вимоги до відповідача у грошовому зобов'язанні, яке було набуте ним на підставі договору відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування від 29.09.2016.

Отже, згідно вказаного Договору факторингу позивач займає місце клієнта (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із договору відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування від 29.09.2016, відносно усіх прав клієнта, в тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойки у повному обсязі (п. 1.2. Договору факторингу).

За Договором факторингу та Додатком №1 до нього розмір переданого позивачу права вимоги до ПАТ "СК "Скайд" складає 38 921,37 грн.

Таким чином, уклавши з Фізичною особою-підприємцем Шиян Денисом Сергійовичем (який отримав право вимоги до ПАТ "СК "Скайд" від первісного кредитора - ОСОБА_4 за договором відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування від 29.09.2016) Договір факторингу, позивач отримав від кредитора, право вимоги на одержання грошового відшкодування (за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5531268) до боржника - відповідача.

Отже, до ТОВ "Маркс.Капітал" (позивач) перейшло право на отримання компенсації майнової шкоди від відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України).

При цьому, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (ч. 1 ст. 515 Цивільного кодексу України).

Умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого страховим полісом №АІ/5531268, не містять будь-яких обмежень стосовно можливості відступлення прав вимоги за таким договором новому кредиторові.

Враховуючи викладене, кредитором у зобов'язанні відповідача, предметом якого є виплата страхового відшкодування за страховим випадком - ДТП, що мала місце 12.01.2016, та винним у якій визнано страхувальника ОСОБА_2 став позивач - ТОВ "Маркс.Капітал".

Будь-які докази на підтвердження факту виплати відповідачем або первісному кредиторові (ОСОБА_4), або Фізичній особі-підприємцю Шиян Денису Сергійовичу або позивачу страхового відшкодування у розмірі 38 921,37 грн. у матеріалах справі відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, буд. 14, корпус 1, офіс 3Б; ідентифікаційний код 16295210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36020, Полтавська обл., м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 14-А/22; ідентифікаційний код 37686922) суму страхового відшкодування у розмірі 38 921 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот двадцять один) грн. 37 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.09.2018.

Суддя Р.В. Бойко