номер провадження справи 22/56/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 Справа № 908/1093/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Чубар М.В.

За участю представників:

Учасники судового процесу:

представник позивача не зявився (ОСОБА_1, довіреність № 01-0024/40 від 02.01.2018 р., у судовому засіданні 11.09.2018 р.);

представник відповідача не зявився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1093/18

за позовом: Бердянської міської ради (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2)

до відповідача: Приватного підприємства ОСОБА_2 Бердянська (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів (до перейменування АДРЕСА_1)

про розірвання договору оренди землі

СУТЬ СПОРУ:

08.06.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 01-3792/48 від 05.06.2018 р.) Бердянської міської ради до Приватного підприємства ОСОБА_2 Бердянська про розірвання договору оренди землі від 03.10.2007 р., зареєстрованого у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2007 р. № 88, укладеного між Бердянською міською радою та Приватним підприємством ОСОБА_2 Бердянська, площею 1,6780 га (кадастровий номер :08:006:0075), розташованої за адресою: вул. Макарова, 91-а, м. Бердянськ, Запорізька область, наданої для розміщення та обслуговування бази відпочинку Вікторія, строком до 01.01.2030 р.

ОСОБА_3 з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1093/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.06.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., відкрито провадження у справі № 908/1093/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02.07.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2018 р., за клопотанням позивача, на підставі ст. 177 ГПК України строк підготовчого провадження продовжено до 12.09.2018 р. включно, судове засідання відкладено на 28.08.2018 р. Ухвалою суду від 28.08.2018 р. у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 11.09.2018 р.

Ухвалою суду від 11.09.2018 р. підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні 13.09.2018 р.

У судовому засіданні 13.09.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судове засідання 13.09.2018 р. представники сторін не зявилися, явка сторін у судове засідання не визнавалася судом обовязковою.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні 11.09.2018 р., підтримував позовні вимоги, просив позов задовольнити. Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Між сторонами у справі укладений договір оренди землі від 03.10.2007 р., за умовами якого відповідач зобовязався щомісяця вносити орендну плату. Разом із тим, відповідач має заборгованість по договору за період із липня 2013 р. по квітень 2018 р. включно у сумі 322427,16 грн., у тому числі пеня за несвоєчасну сплату 3356,30 грн. У звязку з порушенням умов договору у частині внесення орендних платежів, позивач просив розірвати договір оренди землі від 03.10.2007 р., зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2007 р. № 88, укладений між Бердянською міською радою та Приватним підприємством ОСОБА_2 Бердянська, площею 1,6780 га (кадастровий номер :08:006:0075), розташованої за адресою: вул. Макарова, 91-а, м. Бердянськ, Запорізька область, наданої для розміщення та обслуговування бази відпочинку Вікторія, строком до 01.01.2030 р. Позов обґрунтований ст.ст. 10, 16, 18-1, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 93, 122, 141, 206 ЗК України, ст.ст. 1, 13, 15, 21, 24, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 172, 526, 612, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 174, 180, 193 ГК України, ст.ст. 14.1.136, 287.1, 288.7 ПК України.

Відповідач у підготовчі засідання 02.07.2018 р., 28.08.2018 р., 11.09.2018 р., а також у судове засідання з розгляду справи по суті не з'явився; відзив на позовну заяву не надав; про причини неявки суд не повідомив. Копії ухвал суду надсилалися на адресу відповідача: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів (до перейменування вул. Піонерська)АДРЕСА_2, вказану у ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та у позовній заяві. Ухвала про відкриття провадження у справі та ухвала від 02.07.2018 р. повернуті відділенням поштвого звязку на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до приписів ст. 242 ГПК України ухвали суду вважаються врученими відповідачу.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, які надавалися у попередніх судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням міського голови Бердяньскої міської ради від 26.07.2007 р. № 15 вирішено передати Приватному підприємству ОСОБА_2 Бердянська в довгострокову оренду земельну ділянку площею 1,678 га, розташовану по вул. Макарова, 91-а для розміщення та обслуговування бази відпочинку «Вікторія», строком до 01.01.2030 року.

05.10.2007 р. між Бердяньскою міською радою (орендодавець, позивач) та Приватним підприємством ОСОБА_2 Бердянська (орендар, відповідач) укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2007 р. № 88 (далі - договір оренди).

ОСОБА_3 п. 1 договору оренди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку для рекреаційного призначення, яка знаходиться у місті Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 91-а.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 1,6780 га. Кадастровий номер земельної ділянки згідно з планом та кадастровим земельної ділянки - :08:006:0075.

Земельна ділянка, згідно пункту 15 договору, передається в оренду для розміщення та обслуговування бази відпочинку «Вікторія».

Пунктом 5 договору оренди визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з довідкою Бердянського міського управління земельних ресурсів № 1123 від 02.10.2007 р., становить 1223289,12 грн. (72,90 грн. за 1 кв.м). ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (вих. № 7130-М від 28.08.2014 р.) нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 1953863,20 грн.

ОСОБА_3 пункту 11 договору орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати до 30 числа місяця, наступного за звітним, на рахунок орендодавця.

Відповідно до п.п. 8, 43 договору оренди, він укладений строком до 01.01.2030 року. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вказана вище земельна ділянка передана відповідачу за актом прийому-передачі земельної ділянки від 03.10.2007 р., який підписаний представниками сторін по договору, а також представником міського управління земельних ресурсів.

За твердженням позивача, відповідачем зобовязання за договором оренди землі від 03.10.2007 р. належним чином не виконуються, орендна плата за користування земельною ділянкою комунальної власності своєчасно та в повному обсязі не сплачується, що призвело до виникнення заборгованості та, відповідно, до звернення з даним позовом.

За приписами статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу та статті 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, останній за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Земельного кодексу України, глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, є Закон України "Про оренду землі".

ОСОБА_3 ст. 93 Земельно кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 13 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

ОСОБА_3 статті 15 даного Закону однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 зазначеного Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 96 ЗК України встановлений обовязок землекористувача своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 288.7 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 ПК України.

ОСОБА_3 з ст. 287.1 Податкового кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (ст. 288.4 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

ОСОБА_3 статті 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Підстави припинення договору оренди землі шляхом розірвання встановлені у статті 32 Закону України Про оренду землі. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як зазначено у пункті 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України Про оренду землі основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості з орендної плати позивачем у матеріали справи надано інформаційну довідку фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05.06.2018 р. вих. № 257, відповідно до якої борг відповідача з орендної плати за землю з липня 2013 р. по квітень 2018 р. включно становить 322427,25 грн., у тому числі пеня за несвоєчасну сплату 3356,30 грн. У довідці та у розрахунку заборгованості, що є додатком до довідки, деталізовано складові суми боргу.

Також позивачем подано до матеріалів справи копії виписок Бердянського управління Державної казначейської служби України, з яких вбачається сплата відповідачем орендної плати за землю. А саме, відповідачем згідно даних доказів здійснено оплати 11.06.2013 р. 30000,00 грн., 05.08.2013 р. 46025,00 грн., 09.10.2014 р. 3581,00 грн., 01.12.2014 р. 10000,00 грн., 03.04.2017 р. 5000,00 грн., 26.07.2017 р. 5000,00 грн., 01.09.2017 р. 20000,00 грн., 28.03.2018 р. 4000,00 грн., 25.04.2018 р. 5000,00 грн. Тобто, відповідачем орендна плата за землю вносилася несвоєчасно (не систематично) та не у повному обсязі, зокрема, у 2015, 2016 роках орендна плата взагалі не вносилася. Після відкриття провадження у дійсній справі відповідачем 26.07.2018 р. перераховано оренду плату у сумі 5000,00 грн., при цьому заборгованість з орендної плати у повному обсязі не сплачена.

Отже, через систематичну несплату орендної плати, відповідачем порушено істотні умови договору, що є підставою для його розірвання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У пункті 38 договору оренди від 03.10.2007 р. сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Відповідно до ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

ОСОБА_3 з ч. 5 ст. 16 вищевказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

ОСОБА_3 з ст. 18-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Виходячи з визначення основної мети підприємницької діяльності - отримання прибутку та визначення суті договору оренди слідує, що отримуючи у володіння та користування земельну ділянку орендар використовує це майно у своїй підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, при цьому орендодавець отримує плату за надання такого майна у користування.

Неотримання орендодавцем орендної плати у встановлений договором строк безумовно свідчить, що орендодавець значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

Порушення інтересів територіальної громади м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради полягають у систематичній несплаті відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем взятих на себе зобовязань за договором та вимог законодавства у частині внесення орендних платежів за користування земельною ділянкою в розмірах та в строки, передбачених договором оренди від 03.10.2007 р.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідач факт наявності заборгованості за договором оренди землі від 03.10.2007 р. належними та допустими доказами не спростував. Відповідачем не доведено, що він вжив усіх належних від нього заходів щодо належного виконання зобовязання за договором.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Бердянської міської ради про розірвання договору оренди землі від 03.10.2007 р., укладеного між Бердянською міською радою та Приватним підприємством ОСОБА_2 Бердянська, у звязку з чим позов задовольняється судом повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1762,00 грн. стягується з відповідача на користь виконавчого комітету Бердянської міської ради, як платника судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Бердянської міської ради до відповідача - Приватного підприємства ОСОБА_2 Бердянська задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі від 03.10.2007 р., зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2007 р. № 88, укладеного між Бердянською міською радою та Приватним підприємством ОСОБА_2 Бердянська площею 1,6780 га (кадастровий номер :08:006:0075), розташованої за адресою: вул. Макарова, 91-а, м. Бердянськ, Запорізька область, наданої для розміщення та обслуговування бази відпочинку «Вікторія», строком до 01.01.2030 р.

Стягнути з Приватного підприємства ОСОБА_2 Бердянська (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів (до перейменування вул. Піонерська)АДРЕСА_2, ) на користь платника виконавчого комітету Бердянської міської ради (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2, ідентифікаційний код 02140805) на р/р 2434, Головне Управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, МФО 813015, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 вересня 2018 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко