ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 Справа № 917/807/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т.Шевченко, буд. 18, м. Київ, 01601) в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Соборності, буд. 33, м. Полтава, 36000)

до Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації (проспект Полтавський, буд. 42, м. Кременчук, Полтавська область, 39627)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Фінансове управління Кременчуцької районної державної адміністрації (вул. Соборна, буд. 14/23, м. Кременчук, Полтавська область, 39614);

Білецьківська сільська рада (вул. Центральна буд. 231, с. Білецьківка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39760);

Кам"янопотоківська сільська рада (вул. Миру, буд. 19, с. Кам’яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763);

Ялинцівська сільська рада (вул. Шкільна, буд. 8а, с. Ялинці, Кременчуцький район, Полтавська область, 39721);

Омельницька сільська рада (вул. Центральна, буд. 66, с. Омельник, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763)

про стягнення 11654,70 грн.

без виклику учасників справи

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ “Укртелеком” до Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації про стягнення 11654,70 грн. заборгованості по витратах, понесених, внаслідок надання телекомунікаційних послуг (послуги зв’язку) на пільгових умовах.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив повної оплати за послуги, надані у період січень - грудень 2017р.

Відповідач у відзиві на позов (вхід. №7301 від 06.08.2018р.), проти позову заперечує, посилаючись на те, що не передбачено фінансування видатків на відшкодування вартості послуг зв’язку, наданих пільговим категоріям громадян з місцевих бюджетів за рахунок коштів порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 91 п.20-4 Бюджетного кодексу (зі змінами) до видатків місцевих бюджетів, що зможуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв’язку, інші передбачені законодавством пільги. За 2017 рік Управлінням відшкодовано за послуги зв’язку 21203,72 грн. - це кошти сільських рад та об’єднаних територіальних громад, які виділені для оплати послуг зв’язку пільгових категорій населення своїх громад. Залишок боргу в сумі 11654,70 грн. складається із заборгованості з послуг зв’язку населення Білецьківської, Кам"янопотоківської, Ялинцівської сільських рад та Омельницької об’єднаної територіальної громади, які не виділили кошти на погашення заборгованості за населення своїх громад. Таким чином, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснюється відповідачем не за рахунок державної субвенції, а за рахунок іншої субвенції виділеної сільськими радами, об’єднаними територіальними громадами та районним бюджетом відповідно до статті 101 Бюджетного кодексу України (а.с.63-65).

Позивач у відповіді на відзив (вхід. №7542 від 14.08.2018р.) мотиви відповідача заперечує посилаючись на те, що за ст.89 Бюджетного кодексу України до державних програм соціального захисту, фінансування яких здійснюється з видатків місцевих бюджетів та надаються пільги окремим категоріям громадян, в тому числі належать пільги з оплати послуг зв’язку. Згідно ст.102 Бюджетного кодексу України видатки з місцевих бюджетів на здійснення державних програм соціального захисту проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом, а відповідач є розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг населення, отже відповідач повинен відшкодовувати витрати понесені позивачем по наданню населенню послуг на пільгових умовах протягом 2017р.           Третя особа - Фінансове управління Кременчуцької районної державної адміністрації – надала суду пояснення, в яких зазначила, що виділити кошти з районного бюджету на відшкодування вартості послуг зв’язку, наданих пільговим категоріям населення вказаних сільських рад, не має можливості; районний бюджет має дефіцит коштів навіть по захищеним статтям видатків; спірні видатки можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, тому доцільно сільським радам розрахуватися за борги з компенсації послуг зв’язку пільговим категоріям населення, яке проживає на їх території.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За ухвалою суду від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі № 917/807/18, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, та встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

Про відкриття провадження у справі позивач, відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення від 11.07.2018р. (а.с.59-61).

Відповідно до частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Відповідач подав клопотання (вхід. № 7301 від 06.08.2018) про залучення третіх осіб (а.с.66-67).

Ухвалою від 08.08.2018р. суд зобов’язав відповідача у п’ятиденний термін з дня отримання даної ухвали направити суду інформацію щодо ідентифікаційних кодів та адрес місцезнаходження установ, щодо яких заявлено клопотання про залучення їх третіми особами (а.с.72-73).

Після надходження вказаних відомостей суд за ухвалою від 10.09.2018р. залучив до участі у справі Фінансове управління Кременчуцької районної державної адміністрації, Білецьківську сільську раду, Кам"янопотоківську сільську раду, Ялинцівську сільську раду, Омельницьку сільську раду як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Дана ухвала була вручена сторонам та третім особам, що підтверджується поштовими повідомленнями від 11.09.2018р.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч.2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство “Укртелеком” є оператором телекомунікації, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України “Про телекомунікації”, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України “Про телекомунікації” телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету міністрів України від 11 квітня 2012 № 295, встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

У відповідності до ст. 19 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

У період січень 2017 року - грудень 2017року (включно) Полтавською філією ПАТ “Укртелеком” (надалі - позивач) надані послуги зв'язку на пільгових умовах населенню Кременчуцького району, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширювались дія п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 1 ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, п.16 ст.6-4 Закону України “Про жертви нацистських переслідувань”, п. 11 ст. 20, ст. 21 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, п. 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист”, ч. 5 ст. 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України “Про охорону дитинства” на загальну суму 32858,42 грн.

Зазначене підтверджується розрахунками (форми № 2–пільга) видатків на відшкодування витрат, пов’язаних з наданням пільг у 01/2017р. на загальну суму 3838,87 грн., у 02/2017р. на загальну суму 2595,28 грн., у 03/2017р. на загальну суму 3363,07 грн., у 04/2017р. на загальну суму 3297,73 грн., у 05/2017р. на загальну суму 3011,68 грн., у 06/2017р. на загальну суму 2936,66 грн., у 07/2017р. на загальну суму 2026,49 грн., у 08/2017р. на загальну суму 1499,60 грн., у 09/2017р. на суму 1591,50 грн., у 10/2017р. на суму 5040,55 грн., у 11/2017р. на суму 1848,03 грн., у 12/2017р. на суму 1808,96 грн. (а.с. 15-28).

На виконання п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003р. № 117 (надалі - Положення № 117), позивач подавав на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці.

Поіменні списки абонентів за формою “2-пільга” щомісячно надсилались позивачем на електронну адресу відповідача, що підтверджується витягами з електронної пошти позивача щодо відправлення вихідних повідомлень на вищезазначену електрону адресу (а.с.29-31).

Відповідно до п. 11 Положення № 117 відповідач був зобов'язаний щомісяця звіряти інформацію, яка міститься в Реєстрі з отриманою від позивача інформацією та здійснювати з ним відповідні розрахунки на підставі поданих позивачем щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на пільги.

Відповідач відшкодував частково витрати, пов’язані з наданням пільг у сумі 21203,72 грн.

Заборгованість у сумі 11654,70 грн. відповідачем не сплачена.

Згідно із ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 (надалі - Постанова № 256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі - Порядок № 256).

Даною постановою № 256 встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів і здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету України.

В п. 2 Постанови № 256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ним щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому згідно п. 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Кременчуцького району є Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації (надалі - Відповідач), а отже відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок надання населенню Подільського району у м. Полтава послуг зв'язку на пільгових умовах, повинен здійснювати Відповідач за рахунок державних субвенцій.

В порушення вищезазначених вимог Бюджетного кодексу України, Постанови № 256, Порядку № 256, а також вимог встановлених Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій від 11.01.2005 № 20 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 №64 “Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій”), відповідач не здійснив відшкодування позивачу наданих послуг зв'язку пільговим категоріям населення, в результаті чого станом на 01 січня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 11654,70 грн.

Факт неналежного виконання Відповідачем зобов'язань щодо відшкодування Позивачу наданих пільговій категорії населення послуг зв'язку підтверджується оформленими сторонами актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги форми “ 3-пільга”, затвердженими наказом Мінпраці України від 28.03.2003 № 83.

Викладені у відзиві заперечення відповідача щодо позову судом відхиляються з огляду на наступне.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 червня 2013 року у справі "ПАТ "Кіровоградобленерго" проти України" (заява N 35088/07) Європейський суд встановив порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки компанія-заявник була зобов'язана надавати частину своїх послуг безкоштовно і не мала змоги ініціювати отримання належного відшкодування через відсутність чіткого та передбачуваного законодавства у цьому зв'язку.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі “Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України” від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у" справі №3-28гс32.

Питання погашення існуючої заборгованості за послуги зв'язку, надані на пільгових умовах, відповідачем не вирішено, заборгованість за січень - грудень 2017 року у сумі 11654,70грн. не сплачена, чим порушено законні права та інтереси позивача.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 11654,70 грн. заборгованості з відшкодування витрат надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 27.06.2018р. № 4565. Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 03.07.2018р. (а.с.11, 62).

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України дані судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації (проспект Полтавський, 42, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 03195292) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченко, буд. 18, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 21560766) в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Соборності, буд. 33, м. Полтава, 36000; ) 11654грн. 70 коп. заборгованості за надані послуги зв’язку на пільгових умовах населенню, 1762грн. 00коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 20.09.2018р.

Суддя                                                                       Т. М. Безрук