ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

17.09.2018

Справа № 910/12174/18

Суддя Гумега О.В. розглянувши заяву Управління житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (01015, м.Київ, ВУЛИЦЯ МОСКОВСЬКА, будинок 37/2, ідентифікаційний код 37451550)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" (03194, м.Київ, БУЛЬВАР КОЛЬЦОВА, будинок 14-Е, ідентифікаційний код 31810385)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. на підставі Договору підряду № 214 від 28.09.2017

ВСТАНОВИВ:

Управління житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. на підставі Договору підряду № 214 від 28.09.2017.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши подану Управлінням житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації заяву про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. на підставі Договору підряду № 214 від 28.09.2017, суд дійшов висновку наведена заява містить вимоги, які не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд відзначає, грошовим, в силу приписів ст.ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є зобов'язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) щодо сплати грошей на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Порушенням зобов'язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦКУкраїни, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Як вбачається з поданої Управлінням житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації заяви, заявником заявлено вимоги про стягнення пені, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Відтак, заявлена Управлінням житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. за несвоєчасну передачу виконаних робіт, не відповідає вимогам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову Управлінню житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. на підставі Договору підряду № 214 від 28.09.2017.

При цьому, суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва –

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню житлово – комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАЛ" пені у розмірі 237,69 грн. на підставі Договору підряду № 214 від 28.09.2017.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання – 17.09.2018 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                            О.В.Гумега