РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2018Справа № 910/4361/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
до третя особаЖитлово-будівельного кооперативу "Київ-9" яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Семпал-Сервіс"
простягнення 155 969, 52 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:
від позивача:Кирищук В.П. - представник за довіреністю;
від відповідача: від третьої особи:Кобилецький В.В. - представник за довіреністю; не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Київ-9" (надалі - відповідач) про стягнення основного боргу в розмірі 120 257,63 грн., 3% річних сумою 8 361,18 грн. та інфляційної складової боргу в сумі 28 984,50 грн. у зв'язку із тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором про надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 00100 від 01.06.2015.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.04.2018 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

04.05.2018 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження, надати додатковий строк для подання відповідачем доказів - відомостей обліку гарячого водопостачання, а також залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Семпал-Сервіс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 року вирішено розглядати справу №910/4361/18 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.06.2018.

23.05.2018 через канцелярію суду позивач надав відповідь на відзив, а також ряд клопотань про долучення доказів до матеріалів справи.

На підставі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) відповідач 31.05.2018 надав клопотання про залучення доказів до матеріалів справи та про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Семпал-Сервіс" письмових пояснень щодо правових підстав узгодження відомостей обліку гарячого водопостачання житлових будинків за адресами: проспект Правди, 4-а, вул. Западинська, 5-а та вул. Западинська, 7 балансоутримувачем яких є Житлово-будівельний кооператив "Київ-9".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Семпал-Сервіс" (надалі - третя особа) та відкладено підготовче судове засідання на 06.07.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.07.2018 відклав підготовче засідання на 03.08.2018.

Засідання призначене ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 на 03.08.2018 не відбулося, з огляду на це було винесено відповідну ухвалу, якою повідомлено про час та місце наступного судового засідання - 15.08.2018.

При цьому, суд врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку

26.07.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи контррозрахунку ціни позову. Крім того, відповідач звернувся до суду із письмовим клопотанням про відкладення розгляду справи від 14.08.2018.

30.07.2018 позивачем через канцелярію суду було подано клопотання про долучення розгорнутого розрахунку ціни позову, а також заяву про виправлення помилки у позовній заяві.

10.08.2018 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про витребування документів, на підставі яких відповідач відобразив нарахування, клопотання про долучення розгорнутого розрахунку ціни позову, а також заяву про зменшення позовних вимог.

У заяві про зменшення позовних вимог, що подана на підставі ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача основний борг за надані комунальні послуги у розмірі 120 257, 63 грн, інфляційні втрати у розмірі 27 529, 77 грн та 3 % річних у розмірі 8 182, 12 грн.

Вказана заява позивача про зменшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду, у зв'язку із чим новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 155 969, 52 грн.

Разом з тим, до клопотання про витребування документів поданого 10.08.2018 позивачем не долучено жодних доказів звернення до відповідача для отримання даних доказів, а також не вказано причини неможливості отримати ці докази самостійно, а тому клопотання залишається судом без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2018.

Разом з тим, 29.08.2018 відповідачем через канцелярію суду надано клопотання, у якому він просив долучити копії відомостей обліку гарячого водопостачання, мотивоване необхідністю всебічного та повного дослідження обставин справи.

У судове засідання, що відбулось 12.09.2018 представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

За таких обставин, оскільки третю особу належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, суд приходить до висновку, що неявка представника третьої особи в судове засідання 12.09.2018 не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 12.09.2018, відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (за договором - «Сторона 2») та Житлово-будівельним кооперативом "Київ-9" (за договором - «Сторона 1») було укладено договір № 00100 про надання послуги з централізованого постачання гарячої води (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили, що «Сторона 1» за цим договором зобов'язується виробити та поставити «Стороні 2» послугу з централізованого постачання гарячої води у будинку, підключеному від центрального або індивідуального теплового пункту, який перебуває на балансі «Сторони 1», а «Сторона 2» зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов договору.

Пунктом 2.1.1 Договору сторони узгодили, що обсяг послуги з централізованого постачання гарячої води у м3 визначається за показаннями засобів обліку послуги з централізованого постачання гарячої води, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (надалі - засобів обліку) та встановлені на межі розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін.

Згідно з умовами п. 2.3.1 Договору, у разі відсутності засобів обліку, обсяг послуги у м3, зазначений в Додатку 4 до цього Договору, визначається відповідно до «Методичних рекомендацій щодо розподілу між окремими системами ГВП будинків, будинками і спорудами послуги з централізованого постачання гарячої воді, виробленої на ЦТП, та обліку стоків після використання гарячої води», затверджених в установленому чинним законодавством порядку та даних, зазначених у Додатку 1 до цього Договору.

За умовами п. 2.1.4. договору, зняття показань засобів обліку здійснюється представником «Сторони 2» у період з 25 по 27 числа поточного розрахункового періоду.

Відповідно до п. 2.1.5 договору, показання засобів обліку фіксуються двостороннім актом (за формою Додатку 5 до цього Договору при наявності електронного архіву в теплообчислювачі, Додатку 6 до цього Договору при відсутності електронного архіву в теплообчислювачі, Додатку 7 до цього Договору при встановленні витратомірної пари).

Згідно з п. 2.1.7 Договору, показання засобів обліку та Акт розподілу фактичного обсягу споживання послуги з централізованого постачання гарячої води надаються до РТМ СВП «Київські теплові мережі» за територіальною ознакою не пізніше 28 числа поточного розрахункового періоду.

Згідно з умовами п.п. 2.2.1., 2.2.2. Договору, тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (Постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1169 у редакції постанови НКРЕКП від 30.04.2015 №1542, від 30.04.2015 №1543). На момент укладення цього Договору тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води становлять для потреб: бюджетних установ - 68,54 грн/м" (без ПДВ); категорія споживачів «інші» (крім населення) - 68,54 грн/м3 (без ПДВ); управителів багатоквартирних будинків за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 32,32 грн/м3 (без ПДВ); за відсутності рушникосушильників -29,95 грн/м3 (без ПДВ); релігійних установ - 41,67 грн/м3 (без ПДВ); у разі зміни тарифів оплата за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього Договору.

Відповідно до підпунктів 2.2.3, 2.2.4 Договору, «Сторона 2» щомісячно, з 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримує в РТМ СВП «Київські теплові мережі» за територіальною ознакою: - рахунок-фактуру із зазначенням величини фактично спожитої послуги з централізованого постачання гарячої води, визначеної в м3, та її вартості за розрахунковий період (місяць), за кожною тарифною групою окремо; - акт приймання-передавання послуги з централізованого постачання гарячої води. «Сторона 2» забезпечує своєчасну, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату за послугу з централізованого постачання гарячої води на рахунок із спеціальним режимом використання «Сторони 1» за кожною тарифною групою окремо.

За умовами п. п. 2.2.6 договору, у разі незгоди щодо кількості та/або вартості отриманої послуги, зазначених у розрахункових документах, «Сторона 2» має у п'ятиденний термін з дня отримання цих документів письмово повідомити про це «Сторону 1» та одночасно направити свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акта звіряння розрахунків. В іншому разі, облікові дані «Сторони 1» щодо кількості та вартості отриманих «Стороною 2» послуг вважаються безумовно погодженими «Стороною 2» та є підставою для оплати.

У разі незгоди щодо кількості та/або вартості отриманої послуги, зазначених у розрахункових документах, «Сторона 2» має у п'ятиденний термін з дня отримання цих документів письмово повідомити про це «Сторону 1» та одночасно направити свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акта звіряння розрахунків. В іншому разі, облікові дані «Сторони 1» щодо кількості та вартості отриманих «Стороною 2» послуг вважаються безумовно погодженими «Стороною 2» та є підставою для оплати.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712, 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

За приписами ч. ч. 1-4 ст. 27 Закону України «Про теплопостачання», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Отже, специфіка житлово-комунальних послуг виключає можливість коригування виконавцем послуг обсягу (переліку) послуг з утримання спільного майна багатоквартирного будинку для кожного споживача окремо, та відповідно виключає можливість відмовитися споживачу від оплати відповідних послуг.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи відомостей приладів обліку централізованого постачання гарячої води та розрахунку заборгованості здійсненого позивачем з урахуванням п. п. 2.2.1., 2.2.4 Договору за період з 01.06.2015 по 01.01.2016 за відповідачем виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води за Договором у розмірі 120 267,63 грн.

Твердження відповідача про те, що борг, який зазначений у відомостях приладів обліку централізованого постачання гарячої води завірені третьою особою, у зв'язку із чим відповідач зазначає, що об'єм поставленої гарячої води не підтверджений позивачем належними доказами є безпідставними, оскільки, як встановлено судом, третя особа є виконавцем договору про закупівлю послуг №572/54-14 від 10.10.2014, що укладений між позивачем, як замовником та третьою особою, як виконавцем, та копія якого міститься в матеріалах справи.

Так, відповідно до умов вказаного договору про закупівлю послуг №572/54-14 від 10.10.2014, виконавець зобов'язався щомісяця протягом дії договору надавати послуги, а саме - ремонтування й технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (обслуговування вузлів обліку теплової енергії) та третя особа взяла на себе зобов'язання щомісяця протягом дії договору здійснювати знімання показників приладів комерційного обліку теплової енергії, до переліку якого, зокрема, входить обладнання, яке знаходиться за адресою балансоутримувачем по якій є Житлово-будівельний кооператив "Київ-9".

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання по наданню відповідачеві послуг з централізованого постачання гарячої води відповідно до умов Договору, а відповідач у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов'язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 120 267,63 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано. При цьому судом надано належну оцінку контррозрахунку, який подано відповідачем для спростування заявленої позивачем заборгованості, водночас вказаний контррозрахунок не містить посилання на тарифи з надання послуг, які визначені умовами укладеного між Сторонами Договору.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з претензією про ненадання послуг, або надання послуг неналежної якості відповідно до ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. п. 2.2.6. Договору, а тому вказані послуги слід вважати прийнятими відповідачем без застережень.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, оскільки відповідачем не виконано неналежним чином взяте на себе зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг з централізованого постачання гарячої води, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 120 267,63 грн. є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 27 529,77 грн. та 3% річних в розмірі 8 182,12 грн., у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг з централізованого постачання гарячої води за загальний період з 26.07.2015 по 31.01.2018.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в розмірі 27 529,77 грн. та 3% річних в розмірі 8 182,12 грн., суд приходить до висновку про його обґрунтованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, оскільки позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено вимогами частини 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", а тому зайво сплачена сума судового збору в розмірі 2 660,46 грн. підлягає поверненню позивачу на його рахунок.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 46, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, 250, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Київ-9" (04123, м. Київ, проспект Правди, 4А; ) па користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ. пл. І. Франка, 5; ) основний борг в розмірі 120 257,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 27 529,77 грн., 3% річних в розмірі 8 182,12 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 339,54 грн. Видати наказ.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка. 5; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 660,46 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № від 08.02.2018 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи. Підставою повернення судового збору є рішення суду, затверджене гербовою печаткою.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко