РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2018Справа № 910/8523/18

За позовом: Національного заповідника "Софія Київська"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАВБУДКОМПЛЕКТ"

про: визнання недійсним договору та стягнення 99 923,15 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача: Гаврильченко О.П. за дов., Беляєва Н.М., за дов.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Національного заповідника "Софія Київська" до товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАВБУДКОМПЛЕКТ" про визнання недійсним договору та стягнення 99 923,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.12.2012 року між національним заповідником «Софія Київська» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Гравбудкомплект» (відповідач) укладено договір № 380 (далі - договір), в силу положень п. 1.1 якого підрядник (відповідач) приймає на себе зобов'язання виконати роботи з технічного обслуговування та поточного ремонту охоронної системи і відеоспостереження об'єктів, що знаходяться за адресою: вул. Володимирська, 24, м. Києві. Позивач зазначає, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності Національного заповідника «Софія Київська» за період з 01.06.2012 по завершальний місяць 2015р. (01.06.2015 р.), яка проводилась Державною Фінансовою інспекцією у м. Києві, на підставі наказу від 15.06.2015 №151 «Про проведення контрольних обмірів в Національному заповіднику «Софія Київська» встановлено, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам, які зазначені в Акті приймання виконаних будівельних робіт (ф. КЕ-2в), що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 99923,15 грн (з ПДВ), як наслідок завдані збитки державі в особі заповідника. Тобто роботи взагалі не виконано, а кошти у розмірі 99 923,15 грн. виплачені безпідставно, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні 16.08.18р. закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.09.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2012 року між національним заповідником «Софія Київська» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Гравбудкомплект» (відповідач) укладено договір №380 (далі - договір), в силу положень п. 1.1 якого підрядник (відповідач) приймає на себе зобов'язання виконати роботи з технічного обслуговування та поточного ремонту охоронної системи і відеоспостереження об'єктів, що знаходяться за адресою: вул. Володимирська, 24, м. Києві (далі - об'єкт), а замовник (позивач) - оплатити та прийняти їх. Відповідно до п. 1.2 договору обсяг, характер та вартість робіт визначається цим договором на основі кошторису, який підписується сторонами і є невід'ємною частиною цього договору.

Загальна вартість робіт за цим договором визначається на основі твердої договірної ціни та складає 99 923,15 грн., (дев'яносто дев'ять тис. дев'ятсот двадцять три грн., 15 коп.) у тому числі ПДВ 16653, 15 грн. (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.3 договору замовник перераховує підряднику грошові кошти на підставі акту приймання виконаних робіт підрядника протягом 5-ти робочих днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що позивачем за рахунок коштів загального фонду бюджету КПКВ 1801490 за КЕКВ 1134 «Оплата послуг (крім комунальних)» здійснено перерахування відповідачу суми у розмірі 99 923,15 грн. в якості оплати за актом виконаних робіт № 19121 за грудень 2012 року.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №19121 від 19.12.2012р. під час здійснення передбачених договором робіт використовувались матеріали, а саме труба вініпластова, труба гофрована пластикова, кабель по стіні цегляній, кабель коаксіальний, кабель силовий, матеріал для кріплення та маркування, коробка розподільна настінна для кабеля, коробка розподільча внутрішня, коробка розподільча накладна, апаратура телевізійна, відеорегістратор, перетворювач або блок живлення, пластикові короби, кабель вита пара, акумулятор 17 АН12V, сповіщувач магнітний, сповіщувач пасивний, сповіщувач комбінований, сповіщувач ОС автоматичний контактний, магнітоконтактний.

Відповідно до п.4 Положення Про Державну фінансову інспекцію України Держфінінспекція, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №310 від 06.08.2014р. Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; забезпечує участь представників Держфінінспекції в ревізійних комісіях господарських організацій, у яких корпоративні права держави перевищують 50 відсотків статутного капіталу.

На виконання покладених на Держфінінспекцію завдань було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Національного заповідника «Софія Київська» за період з 01.06.2012 по 01.06.2015р.

В ході ревізії фінансово-господарської діяльності Національного заповідника «Софія Київська» за період з 01.06.2012 по завершальний місяць 2015 р. (01.06.2015 р.), яка проводилась Державною Фінансовою інспекцією у м. Києві, на підставі наказу від 15.06.2015 №151 «Про проведення контрольних обмірів в Національному заповіднику «Софія Київська» в період ревізії фінансово-господарської діяльності» комісією в складі представників Заповідника та у присутності головного державного фінансового інспектора Курило В.В. проведено контрольні обміри (обстеження).

Так, за результатами проведеного контрольного обстеженням обсягів фактично виконаних робіт ТОВ «Гравбудкомплект» з технічного обслуговування та поточного ремонту охоронної системи і відео спостереження по вул. Володимирська, 24 та вул. Володимирська, 27 по Договору від 18.12.2012 №380 на загальну суму 99923,15 грн. з ПДВ (Акт приймання виконаних робіт №19121 за грудень 2012 року на загальну суму 99923,15 гривень) встановлено, що обсяги фактично виконаних робіт в порушення п.3.3.12, п.3.3.9 ДБН Д. 1.1 -1-2000, затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174, не відповідають обсягам, які зазначені в Акті приймання виконаних будівельних робіт (ф. КЕ-2в), що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 99923,15 грн (з ПДВ).

Згідно з Актом вибіркового контрольного обстеження Державною Фінансовою інспекцією у м. Києві від 02.07.2015 року № 1, що міститься у матеріалах справи, зазначені у акті приймання виконаних будівельних робіт №19121 від 19.12.2012р. матеріли, які мали б використовуватися за результатом здійснених робіт відсутні, що своєю чергою свідчить про фактичну відсутність предмета виконання зобов'язання, обумовленого договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, зокрема зміст та обсяг господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи за результатом проведення перевірки контролюючим органом встановлено відсутність фактичного здійснення господарської операції за змістом та обсягом, вказаним в акті приймання виконаних будівельних робіт.

У відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними документами визначають, зокрема, видаткові накладні, які б підтверджували придбання відповідачем матеріалів для використання їх під час виконання робіт, обумовлених Договором №380 від 18.12.12р.

Статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідачем суду не надано доказів придбання матеріалів для проведення обумовлених Договором робіт, натомість контролюючим органом за результатом проведення перевірки та контрольного обстеження встановлено відсутність матеріалів, які мали бути використані за результатом проведення робіт та встановлено факт фактичного не виконання відповідачем робіт по Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

З урахуванням висновків органу державного фінансового контролю, наведених в Акті вибіркового контрольного обстеження від 02.07.2015 року № 1, суд констатує, що укладений сторонами договір має ознаки фіктивності, оскільки не спрямований на реальне набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків сторін, тобто настання будь-яких реальних правових наслідків для таких сторін.

Таким чином, з огляду на вказане, судом встановлено, що відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 99 923,15 грн. без достатньої правової підстави.

Згідно із ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не доведено наявність у нього правових підстав для набуття коштів у розмірі 99 923,15 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 99 923,15 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, з приводу вимоги позивача щодо визнання укладеного договору недійсним суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що укладений сторонами спірний договір має бути визнано судом недійсним, в зв'язку з тим, що сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов Договору.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, враховуючи вищенаведене суд зазначає, що недосягнення згоди між сторонами відносно істотних умов Договору не є наслідком визнання його недійсним, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання Договору недійсним з підстав, зазначених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гравбудкомплект» (04107, м. Київ, вул. Татарська, буд. 36/5, кв. 59, ідентифікаційний код 37534191) на користь національного заповідника «Софія Київська» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 24, ідентифікаційний код 02498145) 99 923 (дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) грн. 15 коп. - суму боргу та 1498 (тисячу чотириста дев' яносто вісім) грн 85 коп - витрат зі сплату судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення повного рішення: 19.09.18