ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/4044/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,

представників учасників справи

позивача - не з'явилися,

відповідача - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018

(головуючий суддя Лакіза В.В., судді: Бородіна Л.І., Гетьман Р.А.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018

(суддя Ольшанченко В.І.)

у справі №922/4044/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод"

до Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1. У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (далі - ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" (далі - ПрАТ "Укрпромобладнання") здійснити заміну лампи ГУ-88А, зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016 на аналогічну належної якості.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 5.6 договору поставки №244/16 від 01.04.2016, п. 40 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого постановою РМ СРСР №888 від 25.06.1988, ч. 6 ст. 269 ГК України та ч. 2 ст. 679 ЦК України.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

2.1. 01 квітня 2016 року між ПрАТ "Укрпромобладнання" (постачальник) та ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (покупець) укладено договір поставки №244/16 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (далі - товар). Найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у специфікаціях, що оформлюються у вигляді додатків і складають невід'ємну частину цього договору.

2.2. Згідно з п.п. 3.5, 3.6 договору товар передається постачальником покупцю на підставі видаткової накладної з відміткою покупця про приймання товару. Датою поставки товару і датою переходу права власності на товар є дата, зазначена покупцем у видатковій накладній при прийманні товару. Сторони у специфікації мають обумовити інші умови визначення дати поставки товару і дати переходу права власності на товар.

2.3. Відповідно до пунктів 5.1 - 5.6 договору якість товару, що поставляється за договором, повинна відповідати вимогам ГОСТів, технічним та іншим умовам, передбаченим специфікаціями. Строк виготовлення/випуску товару має бути зазначений у специфікаціях. Товар повинен поставлятися комплектно, відповідно до вимог стандартів та технічних умов.

Строк гарантійних зобов'язань на товар визначається технічними умовами і державними стандартами, передбаченими для кожного типу товару, та зазначається у специфікаціях.

Якщо протягом гарантійного строку в товарі будуть виявлені недоліки, пов'язані з його якістю, постачальник зобов'язаний за власний рахунок усунути недоліки або замінити товар протягом 20-ти календарних днів від дати отримання письмового повідомлення покупця про виявлені недоліки. Постачальник має право залучати третіх осіб до виконання робіт, пов'язаних з усуненням виявлених протягом гарантійного строку недоліків, тільки з письмової згоди покупця.

2.4. Згідно з п. 6.1 договору приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженої ухвалою Держарбітражу №П-6 від 15.06.1965 зі змінами та доповненнями. Приймання товару за якістю - відповідно до Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якістю", затвердженої ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1966 зі змінами та доповненнями, та сертифікатом якості виробника.

2.5. У п. 7.4 договору сторони погодили, що у випадку поставки товару невідповідної якості/асортименту постачальник зобов'язаний в 10-ти денний термін від дати письмової заявки покупця замінити такий товар товаром належної якості/асортименту. Покупець має право відмовитись від приймання та оплати товару невідповідної якості /асортименту, а якщо вартість такого товару вже оплачена - зажадати повернення грошових коштів.

2.6. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до специфікації (додаток 6 до договору поставки від 01.04.2016 №244/16) товаром визначено лампу ГУ-88А російського виробництва в кількості 1 шт. на суму 514 080,00 грн. Термін гарантійних зобов'язань - 12 місяців від дати поставки. Постачальник несе гарантійні зобов'язання в період гарантійного терміну за умови дотримання покупцем правил зберігання і експлуатації.

Згідно з п. 6.1 паспорту виробника на генераторну лампу ГУ-88А Інд.№49 дата її виготовлення - березень 2011 року, гарантійний строк становить 5 років з дати приймання. Відповідно до п. 3.1 паспорту датою приймання є 05.03.2011 ВТК 14.

2.7. Позивач на виконання взятих на себе зобов'язань за договором сплатив відповідачу попередню оплату в загальній сумі 515 820,00 грн, що, як встановили суди, підтверджується копіями платіжних доручень: №10201 від 02.12.2016 на суму 38325,00 грн, №10233 від 05.12.2016 на суму 25630,00 грн, №254 від 17.01.2017 на суму 244493,00 грн та №5528 від 07.07.2017 на суму 207372,00 грн.

2.8. Відповідач поставив позивачу товар, а позивач прийняв його без зауважень по кількості та якості, що підтверджується копіями видаткової накладної №573 від 10.07.2017, ТТН №Р573 від 10.07.2017, підписаної уповноваженою особою сторони та засвідченої відбитком штампу позивача у цих накладних.

10.07.2017 представниками позивача був складений акт огляду та перевірки товару, відповідно до якого комісія дійшла висновку про відповідність поставленої генераторної лампи ГУ-88А по кількості і якості вимогам договору поставки №244/16 від 01.04.2016 і можливість її встановлення у зварювальний генератор ВЧГ-400 трубоелектрозварювального стану №8.

2.9. 16.07.2017 позивачем введено в експлуатацію генераторну лампу ГУ-88А, що підтверджується копією витягу з журналу обліку напрацювання генераторних ламп ГУ-88А стани №5, №7, №8, №9.

2.10. 24.07.2017 виник аварійний вихід з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані №8 внаслідок внутрішнього замикання сітки на катод, про що представниками позивача складено акт №3, у висновках якого зазначено, що можливою причиною виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А є заводський брак і лампа не підлягає технічному обслуговуванню та експлуатації.

2.11. 26.07.2017 позивач надіслав відповідачу листа, в якому просив відрядити представника для участі в роботі комісії для проведення перевірки у відповідності до п. 6.1 договору, Інструкції П-6.

2.12. 28.07.2017 комісією у складів: головуючого Бертман А.В., членів комісії: Шевченко А.Н., Субач А.П., Онищенко Ю.Г., Іванченко В.Н., Круглякова А.Б., Бушанського В.В. складений акт аварійного виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані № 8 за №3, відповідно до якого зафіксовано аналогічний висновок, здійснений в попередньому акті. У складі цієї комісії приймали участь представники відповідача. Акті підписаний без зауважень до його змісту.

2.13. 06.09.2017 відповідач у листі №1950 повідомив позивача про відмову виробника у гарантійному ремонті і заміні лампи, а також про пропозицію виробника (АТ "С.Е.Д. СПб") провести експертизу на стенді у м. Санкт-Петербург, вартість якої становить 15 800,00 грн. Відповідач у цьому листі зазначив про готовність здійснити транспортування лампи до АТ "С.Е.Д. СПб", м. Санкт-Петербург, і назад з наступним виставленням рахунку позивачу на оплату робіт по експертизі і ремонту лампи.

2.14. 13.09.2017 позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу №13-393, в якому вимагав здійснити заміну лампи ГУ-88А №49 на аналогічну у строк, встановлений договором.

2.15. 08.11.2017 відповідач у відповіді №2455 повідомив про відмову виконати вимоги позивача, посилаючись на те, що без проведення відповідної експертизи виробником або незалежною експертною установою відсутні правові підстави для заміни лампи, оскільки достовірно не встановлені причини виходу її з ладу.

2.16. Зазначені вище обставини і стали підставою для виникнення спору у цій справі та звернення позивача до суду з вимогами зобов'язати відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А зав.№49, поставленої за договором № 244/16 від 01.04.2016, на аналогічну належної якості.

3. Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 позов задоволено повністю. Зобов'язано ПрАТ "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором, на аналогічну належної якості. Стягнуто з ПрАТ "Укрпромобладнання" на користь ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

3.2. Місцевий господарський суд з посиланням на ст.ст. 526, 530, 629, 678 ЦК України вказав, що відповідач не надав доказів вжиття заходів для усунення за свій рахунок виявлених дефектів генераторної лампи ГУ-88А протягом гарантійного строку та не довів, що дефекти, встановлені висновком експерта Дніпропетровської ТПП №М876 від 23.10.2017, виникли внаслідок порушення позивачем правил її експлуатації або зберігання. Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість посилань відповідача на те, що встановлений у договорі термін гарантії не може перевищувати термін гарантії, що надається виробником, оскільки такі доводи суперечать положенням статті 269 ГК України.

3.3. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Суд апеляційної інстанції зазначив, зокрема, таке.

3.3.1. Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець.

Водночас, здійснивши аналіз положень ст.ст. 668, 675, 678, 679, суд зазначив, що у випадку існування гарантії щодо якості товару обов'язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, в тому числі правил експлуатації та зберігання товару, покладається на нього.

3.3.2. Недоліки придбаної позивачем 10.07.2017 лампи були виявлені в межах гарантійного строку (12 календарних місяців від дати поставки), визначеного умовами специфікації, яка є додатком № 6 до договору. Відповідач, як постачальник товару, прийняв на себе гарантійні зобов'язання на товар.

3.3.3. Судом встановлено, що позивачем дотримано умови п. 6.1 договору в частині виклику представника відповідача для проведення сумісної перевірки поставки неякісного товару та складення рекламаційного акту за наслідками її проведення.

Наданий до матеріалів акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 складено в двосторонньому порядку, зокрема, за участю двох представників відповідача, присутність яких засвідчена власними підписами посадових осіб, та не містить заперечень щодо викладених в ньому висновків, в тому числі щодо умов зберігання продукції на складі отримувача.

Відповідач не заперечував наявності у присутніх представників постачальника повноважень на участь у проведеній 28.07.2017 перевірці якості товару на виконання умов договору. Відомості, які, на думку відповідача, мають бути зазначені у складеному акті на виконання положень Інструкції № 7, мають формальний характер та не підтверджують істотного порушення умов, за яких має бути встановлено факт поставки неякісного товару на виконання існуючих між сторонами договірних відносин.

Таким чином, апеляційний господарський суд визнав належним доказом у справі акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8, яким підтверджується факт наявності дефекту поставленого відповідачем товару - генераторної лампи ГУ-88А.

3.3.4. Зважаючи на це, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленої позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А, зав. №49, поставленої за договором, на аналогічну належної якості, як такої що ґрунтується на наявних обставинах справи та вимогах чинного законодавства, а також узгоджується зі способом захисту, який визначений ст. 16 ЦК України та є ефективним у спірних правовідносинах.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

4.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та рішенням, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суд апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" у задоволенні позову, а також вирішити питання про відшкодування скаржнику судового збору.

4.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник зазначає, що рішення та постанова судів попередніх інстанцій прийняті з невірним встановленням обставин справи. В аспекті зазначеного відповідач посилається на те, що Акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 не відовідає вимогма, що встановлені у п.29 Інструкції №П-7, зокрема, відсутні адреса одержувача продукції, дата і номер документа про повноваження представника на участь у перевірці продукції за якістю та комплектністю тощо.

Таким чином, за твердженням ПрАТ "Укрпромобладнання" зазначений акт складено з порушенням норм чинного законодавства України та умов п.6.1 договору, а тому він не є належним та допустимим доказом факту існування істотного порушення вимог щодо якості переданого товару.

4.3. Скаржник також зазначає, що актами №3-25.07.17 від 25.07.2017 та №3-28.07.17 від 28.07.2017 не зафіксовано факт здійснення експлуатації позивачем лампи відповідно до умов та рекомендацій, викладених у паспорті виробника.

Таким чином, причини виходу товару з ладу достеменно не встановлені, факт здійснення експлуатації позивачем лампи відповідно до умов та рекомендацій, викладених в паспорті виробника, жодним чином не підтверджено, а позивач ухилився від проведення випробувань товару на стенді заводу-виробника.

4.4. Долучений позивачем до матеріалів справи висновок експерта №М876 від 23.10.2017 не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить чітких висновків щодо причин аварійного виходу з ладу генераторної лампи на стані №8 ат не може вважатися належним доказом у справі.

4.5. У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечує проти доводів та вимог касаційної скарги відповідача та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення, що оскаржуються - без змін.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1.1. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.300 ГПК України полягає у перевірці правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги.

У ч.2 ст.300 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.1.2. Зазначені положення узгоджуються з висновками Європейського суду з прав людини, здійсненими у п.40 рішення у справі "Пономарьов проти України" згідно з яким повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

5.2. Щодо суті касаційної скарги

5.2.1. Спір у справі про зобов'язання відповідача здійснити заміну поставленого за договором товару в межах гарантійного строку на аналогічний товар належної якості.

5.2.2. За приписами ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (п. 2 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України).

За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.2.3. Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

5.2.4. Згідно з ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Правові наслідки передання товару неналежної якості встановлені ст. 678 Цивільного кодексу України, за змістом ч. 2 якої у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару (ч.3 ст. 678 ЦК України).

Таким чином, приписами даної статті встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право, зокрема, вимагати заміни товару.

Встановивши, що відповідач не надав доказів вжиття заходів для усунення за свій рахунок виявлених дефектів генераторної лампи ГУ-88А протягом гарантійного строку та не довів, що дефекти виникли внаслідок порушення позивачем правил її експлуатації або зберігання, а також врахувавши, що наданий до матеріалів акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 є належним та допустимим доказом у справі, яким підтверджується факт наявності дефекту поставленого відповідачем товару, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про те, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та є ефективним у спірних правовідносинах.

5.2.5. По суті всі доводи касаційної скарги позивача зведені до необхідності встановлення інших фактичних обставин справи, відмінних від обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, а також надання повторної оцінки доказам у справі.

Проте суд касаційної інстанції з огляду на приписи ст.300 ГПК України такими повноваженнями не наділений. Водночас, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції вважає, що судові рішення, які оскаржуються, є такими, що ухвалені з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, а тому підстав для їх скасування немає. Незгода відповідача з рішеннями судів не є законодавчо визначеною підставою для їх скасування.

5.2.6. Тобто, звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права як необхідної передумови для скасування судових рішень, ухвалених у справі.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.2. З огляду на зазначене вище у розділі 5 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги відповідача без задоволення, а судових рішень - без змін.

7. Судові витрати

7.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Баранець

В. Студенець