ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2018

Справа № 910/8406/18

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь»

про стягнення 18 464,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (надалі – КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (надалі – ТОВ «Промінь») про стягнення 18 464,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов’язання за Договором №Е-16-01652 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.09.2016, у зв’язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 17 155,38 грн. та заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 227,55 грн. та інфляційних у розмірі 1 081,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) – протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Вказана ухвала була направлена на адресу ТОВ «Промінь», яка зазначена в позові та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань, що міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, проте відправлення повернулось на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

З огляду на приписи ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення ТОВ «Промінь» ухвали Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 є день проставлення на поштовому конверті штемпеля відділу поштового зв’язку із зазначенням причини повернення, а саме 14.08.2018.

Крім цього, судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 11.07.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву у визначений судом строк відповідач не подав, будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.09.2016 між ТОВ «Промінь» (споживач) та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (виконавець) був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №Е-16-01652 (надалі – «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого виконавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі (будівлі, частини будівлі, окремого приміщення в будівлі), що знаходиться за адресою: вул. Пушкінська, буд. 1-3/5, нежитлові приміщення, а також утримання будинку та прибудинкової території, а споживач відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих виконавцем за цим договором.

Згідно з п. 4.1 Договору за цим договором споживач відшкодовує виконавцю експлуатаційні витрати на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території.

Пунктами 4.2, 4.4 Договору передбачено, що відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території та інших витрат загального користування сплачуються відповідно до розрахунків згідно Постанови КМУ №529 від 20.05.2009, які наведені у Додатку 1 цього договору і становить на дату укладення договору 2,14 грн. на місяць за 1 кв.м. площі приміщення (без ПДВ), загальна вартість відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна по даному договору становить 950,87 грн. на місяць, в тому числі ПДВ – 158,48 грн.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата послуг, передбачених п.п. 4.1-4.4, проводиться власником щомісячно, у 10-ти денний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених виконавцем.

Згідно із п. 4.7 Договору у випадку зміну розміру тарифу та/або його структури на витрати з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території в період дії договору, сплата платежів обумовлених п.п. 4.1-4.4, здійснюється на підставі рахунків виконавця, і не потребує додаткового погодження сторін і зміни умов договору.

На виконання умов Договору позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату за період з вересня 2016 року по листопад 2017 року на загальну суму 17 155,38 грн.

Спір у справі виник у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов’язання з оплати експлуатаційних витрат згідно Договору, у зв’язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 17 155,38 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов’язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору за період з вересня 2016 року по листопад 2017 року позивачем надано відповідачу експлуатаційні послуги, у зв’язку з чим виставлено рахунки на оплату №1538 від 01.09.2016, №6302 від 03.10.2016, №14608 від 01.11.2016, №16415 від 01.12.2016, №2813 від 03.01.2017, №8149 від 01.02.2017, №11298 від 01.03.2017, №16051 від 03.04.2017, №20920 від 03.05.2017, №25654 від 01.06.2017, №34070 від 03.07.2017, №35217 від 01.08.2017, №40034 від 01.09.2017, №44871 від 02.10.2017, №49991 від 01.11.2017 на загальну суму 17 155,38 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.6 Договору грошове зобов’язання відповідача по оплаті наданих позивачем експлуатаційних послуг повинно було виконуватись до 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов’язання по сплаті на користь позивача 17 155,38 грн. за надані експлуатаційні послуги на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення з ТОВ «Промінь» заборгованості у розмірі 17 155,38 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 3% річних розмірі 227,55 грн. та інфляційних у розмірі 1 081,35 грн. за прострочення виконання грошового зобов’язання за загальний період з 30.10.2016 по 01.12.2017.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов’язку по оплаті наданих експлуатаційних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов’язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що позивачем невірно розраховано інфляційні витрати, а саме: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не враховано приписи Інформаційного листа №01-06/928/2012 від 17.07.2012 Вищого господарського суду України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», у відповідності до яких при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 227,55 грн. та інфляційних у розмірі 996,34 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Промінь» на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованості у розмірі 17 155,34 грн., 3% річних у розмірі 227,55 грн. та інфляційних у розмірі 996,34 грн. В задоволенні інших позовних вимог (інфляційні у розмірі 85,01 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (01034, м. Київ, вул. Пушкінська, будинок 1/3-5; ідентифікаційний код 19495978) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1; ідентифікаційний код 34966254) заборгованість у розмірі 17 155 (сімнадцять тисяч сто п’ятдесят п’ять) грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 227 (двісті двадцять сім) грн. 55 коп., інфляційні у розмірі 996 (дев’ятсот дев’яносто шість) грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 1 753 (одна тисяча сімсот п’ятдесят три) грн. 89 коп. Видати наказ.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                                      В.П. Босий