РІШЕННЯ

11 вересня 2018 року Справа № 913/244/18

Провадження №33/913/244/18

За позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк ОСОБА_1, вул.Щорса, буд.36-Б, м.Київ, 01133

до Приватного виробничо-комерційного підприємства Прогрес 2000, вул.Горького, буд.99А, м.Алчевськ Луганської області, 94217

про стягнення 8 349,84 євро, що згідно курсу НБУ становить 262 895 грн 37 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, представник на підставі довіреності б/н від 24.07.2018;

від відповідача - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк ОСОБА_1 подано до господарського суду Луганської області позовну заяву до Приватного виробничо-комерційного підприємства Прогрес 2000 про стягнення заборгованості за кредитним договором №13/035/2008-К від 11.06.2008 у розмірі 8 349,84 євро, що станом на час складання позову 05.05.2018 згідно курсу НБУ становить 262 895 грн 37 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк, правонаступником якого на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 є Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, та Приватним виробничо-комерційним підприємством Прогрес 2000 укладено кредитний договір №13/035/2008-К. Відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 1 134 675 євро під 17,0% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.06.2015 року включно. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, здійснив лише часткове погашення заборгованості та сплату процентів, у звязку з чим заборгованість з відсотків складає 8 349,84 євро, що станом на 05.05.2018 згідно курсу НБУ становить 262 895 грн 37 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.05.2018 позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у звязку із недодержання вимог ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

У звязку з усуненням недоліків, ухвалою суду від 15.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначено на 11.07.2018.

Ухвалою суду від 11.07.2018 відкладено підготовче засідання на 06.08.2018 (з урахуванням ухвали господарського суду Луганської області від 25.07.2018).

У відповідності до даних, розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: вул.Горького, буд.99А, м.Алчевськ Луганської області, 94217.

Господарським судом встановлено, що за інформацією Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта розміщеній на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C3293), пересилання пошти, зокрема, до/з м. м.Алчевськ Луганської області тимчасово не здійснюється.

Враховуючи те, що відповідач знаходиться на території проведення антитерористичної операції (АТО), відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції", з метою належного повідомлення сторони про час і місце судових засідань судом було розміщено на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) відповідне оголошення, про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет (а.с. 95, 132, 136, 163).

Також з метою належного повідомлення відповідача про судові засідання суд намагався передати телефонограми за номером телефону відповідача, що вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості засобу звязку, однак, встановити зв'язок з абонентом не вдалося.

В письмовому клопотанні про долучення доказів від 27.07.2018 позивачем надано додаткові пояснення щодо наведеного розрахунку заборгованості, а також долучені додаткові документи необхідні для правильного встановлення обставин справи.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів, до 13.09.2018 включно. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018.

В судове засідання 11.09.2018 прибув лише представник позивача, який просив задовольнити позов повністю.

Наразі відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.42 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судових засіданнях. Відзиву із викладенням власної правової позиції суду також не надав.

За висновком суду, неприбуття представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, враховуючи належне його повідомлення. Суд також враховує, що від сторін обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду спору не надходило. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду.

Оскільки відповідачем не надано суду відзиву із викладенням власної правової позиції, розгляд справи здійснюється на підставі ст.165 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 11.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як кредитором, та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Прогрес 2000», як позичальником (відповідач у справі), 11.06.2008 укладено кредитний договір № 13/035/2008-К (а.с.39-47), згідно предмету якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 1134675 євро строком по 10.06.2015 включно, а позичальник зобов'язується повернути кредит на умовах, передбачених цим договором.

При цьому, процентна ставка за користування кредитом дорівнює 17,0% річних. При невиконанні позичальником умов, передбачених п.3.22 цього договору, банк має право встановити процентну ставку за кредитом у розмірі 19,0 % річних в порядку визначеному п.5.9 цього договору (п. 1.4 договору).

Забезпечення виконання зобовязання за цим договором є іпотека нерухомості згідно з іпотечним договором №13/035/1001/2008 від 11 червня 2008 року(п.1.5. договору).

Згідно із п. 3.2, 3.3, 3.5 договору позичальник зобов'язується: сплачувати банку нараховані проценти за кредитом 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та в день повного погашення заборгованості за кредитом, встановлений у пункті 3.3 договору; починаючи з липня 2009 року частково повертати отриманий кредит до 25 числа кожного місяця у сумі 15759 євро 38 євроцентів та повністю погасити заборгованість за кредитом 10.06.2015 зі свого поточного рахунку на рахунок банку №0184.978; у разі, якщо день сплати процентів та/або погашення кредиту припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, сплата процентів та/або погашення кредиту здійснюється в перший робочий день, що є наступним за вихідним (святковим, неробочим) днем (п.3.5 договору).

За умовами п. 3.9 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом чи процентами за користування ним банку, за його вимогою, пеню за кожен день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитом чи процентами.

Розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня його надання позичальнику (п.4.1 договору).

В п. 4.2 договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом нараховуються банком 20 числа кожного місяця, в останній робочий день місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за договором, але не пізніше терміну, вказаного у п. 1.1 договору.

При розрахунку процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та році, якщо кредит надано у національній валюті України, або фактична кількість днів в розрахунковому періоді та умовно 360 днів у році, якщо кредит надано у доларах США або євро. При розрахунку процентів враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом (п.4.3 договору).

Згідно положень п.4.4 договору сторони погодили, що у разі непогашення заборгованості за кредитом, наданим згідно з цим договором, у термін, встановлений у пункті 1.1 цього договору або в термін, визначений для погашення заборгованості при предявленні банком вимоги щодо дострокового повернення позичальником кредиту у порядку визначеному п.5.4 цього договору, останнє нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 1.1 цього договору або, в разі предявлення банком вимоги щодо дострокового повернення позичальником кредиту, у порядку визначеному п.5.4 цього договору, наступного робочого дня за датою, визначеною банком для дострокового повернення позичальником кредиту, в подальшому проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до п.7.6 договір набирає чинності з дня нотаріального посвідчення Іпотечного договору, який вказано у пункті 1.6 цього договору, і діє до повного погашення позичальником кредиту та процентів за користування ним, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів.

В подальшому, сторонами були укладені договори про внесення змін до кредитного договору №13/035/2008-К від 11.06.2008, зокрема №1 від 17.12.2009, №2 від 21.01.2010, №3 від 30.04.2010, №4 від 29.04.2010, №5 від 01.07.2010, якими вносилися зміни до п. 3.2 та 3.3 договору. Так, за останньою редакцію вказаних пунктів сторони визначили обовязок: «сплачувати банку нараховані проценти за кредитом за період з дати укладання кредитного договору по 19.01.2009 - 25 числа кожного місяця та в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Сплачувати банку нараховані проценти за кредитом за період з 20.01.2009 по 19.10.2010 - 01.11.2010 та в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Починаючи з листопада 2010 року сплачувати банку нараховані проценти за кредитом 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та в день повного погашення заборгованості за кредитом, встановлений у пункті 3.3 договору».

Повертати кредит згідно з наступним графіком:

- до 01 листопада 2010 року частково повернути кредит в сумі 252150 Євро 08 євроцентів;

- починаючи з листопада 2010 року частково повертати отриманий кредит до 25 числа кожного місяця у сумі 15759 євро 38 євроцентів;

та повністю погасити заборгованість за кредитом 10.06.2015 зі свого поточного рахунку на рахунок банку» (а.с.42-47).

На виконання умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 1134675 євро під 17,0% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.06.2015 року включно.

В подальшому між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як продавцем, та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як покупцем, 27.09.2013 укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №2466 (а.с.48-50).

Предметом даного договору (п. 2.1 договору) є правовідносини, за якими продавець погоджується продати (відступити) право вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (п.2.3 договору).

Відповідно до п.1.1 договору акт приймання передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав прав вимоги від продавця до покупця. Дата відступлення означає дату підписання акту приймання-передачі прав вимоги.

В п.3.1 сторони погодили, що за продаж (відступлення) продавцем прав вимоги за цим договором покупець зобовязаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну протягом пяти робочих днів з дати підписання.

Відповідно до положень п.7.5 договору зміни до цього договору є дійсними тільки якщо здійснені письмово, нотаріально посвідчені та підписані кожною стороною або від її імені. Всі додатки та договори про внесення змін (додаткові договори) до цього договору складають його невідємну частину. В якості додатку до цього договору додається перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, визначений як додаток 1.

Сторони домовились, що покупець зобовязаний: надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення прав вимоги, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку, встановленому чинним законодавством та надіслати кожній особі, що надає забезпечення, повідомлення про відступлення права вимоги, в порядку, встановленому чинним законодавством (п.7.6 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу від 27.09.2013, згідно п.2.3 договору продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені в додатку до цього акту (який є невідємною його частиною), що посвідчує факт здійснення відступлення (а.с.104).

Згідно із актом приймання-передачі прав вимоги, додатком № 1 (виписки)до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, до покупця перейшло право вимоги до відповідача - ПВКП «Прогрес 2000» боргу в сумі 1 134 675 ( в валюті кредиту), що становить 18 563 922 грн 08 коп., з яких в валюті кредиту основна непогашена сума кредиту 803 728, 38, сума нарахованих, але не сплачених процентів 916 786,03 (а.с.100-101, 141, 143, 146).

27.09.2013 позивачем була сплачена первісному кредитору ПАТ «Кредитпромбанк» загальну купівельну ціну за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 в сумі НОМЕР_1, 48 грн, що підтверджується меморіальним ордером №66818687 (а.с.108)

Листом за вих.№10429/КРМ/0 від 10.10.2013 Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (первісний кредитор) та Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (новий кредитор) повідомили боржника - Приватне виробничо-комерційне підприємство «Прогрес 2000» про здійснення первісним кредитором на користь нового кредитора відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором №13/035/2008-К від 11.06.2008, а також повязаних з цим договором іпотеки, договором застави та/або договором поруки (а.с.103).

Зокрема, повідомлено, що в результаті відступлення новий кредитор з 27.09.2013 року є єдиним власником всіх прав вимог за кредитними документами включаючи, без обмеження, права на всі платежі за кредитним договором, всі права іпотеко держателя за договором іпотеки, та всі права заставодержателя за договором застави, та всі права кредитора за договором поруки.

У звязку з чим, з дати отримання цього листа всі платежі в якості погашення заборгованості за кредитним договором №13/035/2008-К від 11.06.2008 необхідно спрямувати на рахунок Публічного акціонерного товариства Дельта Банк.

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.07.2014 у справі №913/1112/14 позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Прогрес 2000» про стягнення 24308559 грн. 01 коп. задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Прогрес 2000» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитом в сумі 10420947 грн 67 коп., заборгованість за відсотками кредитом в сумі 12639739 грн 20 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту кредитом в сумі 575757 грн 32 коп., пеню за несвоєчасне погашення відсотків кредитом в сумі 672114 грн 81 коп. та судовий збір в сумі 73080 грн 00 коп. (а.с.154-156).

На теперішній час вищевказане рішення є чинним та набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зазначене, встановлені рішенням господарського суду Луганської області від 01.07.2014 у справі №913/1112/14 обставини, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до відповідача за кредитним договором № 13/035/2008-К від 11.06.2008, мають преюдиційне значення для вирішення даного спору, в якому беруть участь ті ж самі сторони, та не потребують повторного доведення.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за договором, не повернення кредитних коштів та допущення прострочення у сплаті процентів, у звязку з чим заборгованість з відсотків склала 8 349,84 євро, Публічне акціонерне товариство Дельта Банк з метою захисту свого порушеного права звернулося до суду із відповідним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір №13/035/2008-К від 11.06.2008 є договором кредитування, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 1 134 675 євро під 17,0% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.06.2015 року включно. Відповідно до п.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався починаючи з липня 2009 року частково повертати отриманий кредит до 25 числа кожного місяця у сумі 15759 євро 38 євроцентів та повністю погасити заборгованість за кредитом 10.06.2015.

Вказане підтверджується письмовими поясненнями позивача, а також даними долучених виписки ПАТ «Кредитпромбанк» з рахунку відповідача та виписки АТ Дельта Банк по особовому рахунку відповідача (а.с., 13-38, 109-122)

В той же час, відповідач свої зобовязання щодо повного та своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом виконав неналежним чином, у звязку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 803728,38 євро та 916786,03 євро (згідно розрахунку станом на 27.09.2013 час купівлі-продажу права вимоги, а.с.11, 146).

За твердженням позивача, станом на 05.05.2018 - час подачі позову, вказана заборгованість за тілом кредиту боржником не погашена, відсотки за користування кредитом також не сплачені (розрахунки а.с.11, 147).

У звязку із вказаними обставинами, позивачем заявлено до стягнення заборгованість з прострочених відсотків в сумі 8 349,84 євро (що станом на 05.05.2018 згідно курсу НБУ становить 262 895 грн 37 коп.), нараховані за період з 20.05.2015 по 10.06.2015 включно.

Факт наявності спірної заборгованості відповідача в сумі 8 349,84 євро підтверджується даними долучених позивачем банківських виписок з особового рахунків, які за змістом ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" є належними доказами, що підтверджують наявність/відсутність та розмір відповідної заборгованості, а також наданим розрахунком (а.с. 11, 12-38, 147, 153).

Під час розгляду спору відповідачем доводів позивача не спростовано, доказів на підтвердження належного виконання грошового зобовязання проведення своєчасного та повного розрахунку за вказаним кредитним договором, суду не надано.

Відповідачем також не надано суду доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості під час розгляду спору.

Перевіривши правильність наведеного позивачем розрахунку прострочених відсотків, період, за який позивачем вони нараховані (з 20.05.2015 по 10.06.2015 включно), суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку та дотримання умов п.1.1., п.4.4. укладеного кредитного договору, тобто нарахування відсотків лише в межах строку кредитування.

Зазначене також відповідає правовій позиції, викладеній у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 349,84 євро, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Заявлені до стягнення 8 349,84 євро станом на 11.09.2018 (дату ухвалення рішення) згідно курсу НБУ становить 272 463 грн 63 коп. (8 349,84 х 32,6310 = 272 463 грн 63 коп.).

Приймаючи рішення судом враховано, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 524 Цивільного кодексу України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 Цивільного кодексу України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, гривня як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 Цивільного кодексу України допускає, що сторони можуть визначити в зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №914/3151/13 та враховується судом.

За результатами розгляду спору суд визнає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8 349,84 євро, що станом на 11.09.2018 згідно курсу НБУ становить 272 463 грн 63 коп.

Також згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову, в сумі 3 943 грн 43 коп. та на користь Державного бюджету України слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 143 грн 52 коп.

Керуючись ст.ст.129, 165, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства Прогрес 2000 (вул.Горького, буд.99А, м.Алчевськ Луганської області, 94217, ідентифікаційний код 30797217) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (вул.Щорса, буд.36-Б, м.Київ, 01133, ідентифікаційний код 34047020) заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 349,84 євро, що станом на 11.09.2018 згідно курсу НБУ становить 272 463 грн 63 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 3 943 грн 43 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства Прогрес 2000 (вул.Горького, буд.99А, м.Алчевськ Луганської області, 94217, ідентифікаційний код 30797217) в дохід Державного бюджету України, розрахунковий рахунок №3014, УК Київськ/м.Хар Київський/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, судовий збір в розмірі 143 грн 52 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 20.09.2018.

Суддя О.В. Драгнєвіч