УХВАЛА

м. Київ

12.09.2018Справа № 910/3724/14
За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави

до: 1) Київської міської ради

2) обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Котміст",

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна спілка",

4) товариства з обмеженою відповідальністю "Земконтракт",

5) товариства з обмеженою відповідальністю "Лігабуд",

6) товариства з обмеженою відповідальністю "Срібна затока",

7) товариства з обмеженою відповідальністю "Сателін",

8) товариства з обмеженою відповідальністю "Провін",

9) товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграліті Інвест",

10) Головного управління юстиції у м. Києві в особі реєстраційної служби,

11) товариство з обмеженою відповідальністю "Башта-2"

12) товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Індекс-Груп"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

2 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві

про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державних актів на право власності на землю, визнання відсутності права

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

06.03.2014 р. Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на право власності на землю, визнання відсутності права.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.12.2016 р. у справі № 910/3724/14 позов задоволено повністю (суддя Шкурдова Л.М.).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 р., рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 р. у справі №910/3724/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 р. скасовано в частині визнання недійсними пунктів 2, 3, 4, 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 355/3189 повністю, пункту 1 рішення Київської міської ради в частині визнання його недійсним щодо слів: "Затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 № 370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 № 271/3732, "Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві", затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 №806/3381".

В цій частині справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду, в решті рішення та постанову залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 р. у справі № 910/3724/14 скасовано рішення господарського суду м. Києва від 15.12.2016 р. у справі № 910/3724/14 в частині задоволення позову про визнання недійсними з моменту прийняття пунктів 2, 3, 4, 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 "Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Котміст" для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва" повністю, пункту 1 рішення Київської міської ради в частині визнання його недійсним щодо слів: "Затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 № 271/3732, "Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві", затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 №806/3381".

Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними з моменту прийняття пунктів 2, 3, 4, 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 "Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Котміст" для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва" та про визнання недійсним з моменту прийняття пункту 1 рішення Київської міської ради в частині щодо слів: "Затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 №271/3732, "Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві", затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 №806/3381".

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2018 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі № 910/3724/14 скасовано повністю. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 у справі № 910/3724/14 скасовано в частині визнання недійсними пунктів 2, 3, 4, 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 355/3189 повністю, пункту 1 рішення Київської міської ради в частині визнання його недійсним щодо слів: "Затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 № 370/1804, Схеми планування території частини південного планувального району Голосіївського адміністративного району в м. Києві, затвердженої рішенням Київради від 27.10.2005 № 271/3732, "Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в м. Києві", затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381", справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом нового розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 року (суддя Мудрий С.М.) позов залишено без розгляду.

13.08.2018 року через відділ діловодства суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Башта-2" надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 року у справі № 910/3724/14 в частині задоволених вимог, викладених у п.17, п.18 резолютивної частини рішення.

Вказану заяву передано на розгляд судді Шкурдовій Л.М.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч.1 ст.55 Конституції України).

Бангалорські принципи поведінки суддів, що схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia).

Європейський суд в справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 року, відзначає, що для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як вбачається з матеріалів справи суддя Шкурдова Л.М. приймала участь у вирішенні даної справи та винесене рішення Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 р. у даній справі (суддя Шкурдова Л.М.) в подальшому частково скасовано постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ГПК Ураїни суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Частиною 5 статті 36 ГПК України регламентовано, що суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами рішення суду у цій справі.

Частиною 1 статтею 38 ГПК України передбачено обов'язок судді заявити самовідвід якщо наявні підстави передбачені статтями 35,36 і 37 цього кодексу.

Враховуючи положення ст.36 ГПК України, висновки Європейського суду в справі «Олександр Волков проти України», а також беручи до уваги фактор наявності певного правового та об'єктивного бачення на дану справу котре сформувалось під час її розгляду в 2016 році, приймаючи до уваги подальше часткове скасування прийнятого мною рішення у даній справі, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2016 року у справі № 910/3724/14.

Керуючись ст.36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Шкурдової Л.М. задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Шкурдова Л.М.