КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. Справа№ 927/185/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від відповідача 1: ОСОБА_2 - директор, згідно наказу №1 від 04.01.2000

від відповідача 2: ОСОБА_2 - особисто, НОМЕР_1 від 23.09.1995

вільний слухач: ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 07.07.2010

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року (повний текст складено 14.06.2018 р.)

у справі № 927/185/18 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом ОСОБА_4

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська маслосирбаза"

2. ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення учасників товариства, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом про визнання недійсним рішення учасників товариства (т.І, а.с.3-7).

У відзиві на позов відповідачем-1 заявлено про застосування позовної давності (т.І, а.с. 59-63).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18 в задоволенні позову відмовлено повністю (т.І, а.с.219-226).

04 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги і визнати недійсним рішення зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17.12.2001 р. в частині продажу його учаснику ОСОБА_2.і 41,6 % від розміру статутного фонду ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" вартістю 342 638,40 грн. за оціночною вартістю 30000 грн. протягом одного місяця та розподілу часток у статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" наступним чином: ВАТ "Чернігівмолпром" - 138512,37 що становить 16,81 % статутного капіталу; ОСОБА_2 365 732,9 грн., що становить 44,403 % статутного капіталу. Також у апеляційній скарзі викладено прохання задовольнити клопотання від 17.04.2018 р. про призначення судової експертизи та призначити судову почеркознавчу експертизу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2018 року, апеляційна скарга ОСОБА_4 у справі №927/185/18 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16 липня 2018 року у справі № 927/185/18 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі №927/185/18 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

02 серпня 2018 року від ОСОБА_4 надійшов лист відповідно до якого скаржник, на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16 липня 2018 року у справі № 927/185/18 надає докази сплати судового збору.

07 серпня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді - Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.) відкрито апеляційне провадження у справі № 927/185/18, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.06.2018 р. у справі №927/185/18 призначено на 13 вересня 2018 року.

27 серпня 2018 року від відповідача-2 надійшов (поданий засобами поштового зв'язку 23.08.2018 р.) відзив на апеляційну скаргу.

13 вересня 2018 року від представника позивача надійшли клопотання про призначення експертизи та про залучення до справи заяв свідків та їх допит.

У судовому засіданні 13 вересня 2018 року представник ОСОБА_4 підтримав клопотання про призначення експертизи та про залучення до справи заяв свідків та їх допит і просив їх задовольнити.

Директор ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" та ОСОБА_2 (особисто) у судовому засіданні 13 вересня 2018 року проти задоволення вказаних клопотань заперечила.

Розглянувши клопотання про призначення експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Вказане клопотання є аналогічним за змістом поданому 17.04.2018 р. до суду першої інстанції та мотивовано тим, що в обґрунтування позову покладено довід про те, що позивач не підписувалась в Додатку до протоколу реєстраційної комісії ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17.12.2001 р. в графі навпроти свого прізвища, а судом першої інстанції відмовлено у задоволенні поданого позивачем клопотання про призначення експертизи (т.І, а.с. 167-168).

На вирішення експертизи позивач просив поставити наступні питання: "Чи виконаний підпис в Протоколі засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17 грудня 2001 року в графі під порядковим номером "39" навпроти прізвища ОСОБА_4 самою ОСОБА_4, чи іншою особою? Чи виконаний підпис в Протоколі засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", що зібрались на збори учасників 03 грудня 2012 року згідно з наказом директора від 02 листопада 2012 року № 11 року в графі під порядковим номером "39" навпроти прізвища ОСОБА_4 самою ОСОБА_4, чи іншою особою?", а також витребувати з Чернігівського центру надання адміністративних послуг реєстраційну справу ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", в якій містяться оригінали зазначених вище документів та відібрати у ОСОБА_4 зразки підпису та інші необхідні документи для проведення почеркознавчої експертизи.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання, з підстав подання його з пропущенням строку без обґрунтувань неможливості подати його вчасно та клопотання про поновлення строку.

Суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про призначення експертизи (п. 6 ч. 1 ст. 267 ГПК України).

За змістом ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В силу приписів ст. 73 ГПК України висновок експерта є одним із засобів доказування в господарському процесі.

Отже, заявляючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи позивач мав обґрунтувати неможливість надання ним експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів.

Предметом дослідження відповідно до вимог вказаного клопотання є Додаток до протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" що зібрались на збори учасників 17.12.2001 р. №9, який за доводами позивача наявний у відповідача-1 та у реєстраційній службі, оригінал якого позивач просив витребувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч. 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (2, 4 ст. 80 ГПК України).

Матеріали справи не містять поданих у встановлений законодавством та судом першої інстанції письмових повідомлень про неможливість подання як відповідного доказу, який позивач просить витребувати, так і виконання вимог ч. 4 ст. 80 ГПК України та обґрунтувань неможливості самостійного подання експертного висновку. Також не містять матеріали справи і інформації щодо обставин, які об'єктивно перешкоджали позивачу своєчасно витребувати відповідний доказ та провести експертизу щодо нього, а також вчинення відповідних дій (направлення адвокатських запитів чи звернень з проханням надати інформацію та відмов у задоволенні вчинити зазначені дії).

Разом з тим, вказані копії документів (в т.ч. і копії додатку до проколу №2, які просить витребувати позивач та призначити щодо змісту якого відповідну експертизу) засвідчені підписом ОСОБА_4 із зазначенням дати та напису "З оригіналом згідно".

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не обґрунтовано неможливість самостійного подання цього доказу в оригіналі та висновок експерта на замовлення учасника справи (позивача), тобто отримання відповідних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог самостійно.

Більш того у вказаному клопотання викладено прохання дослідити підпис на протоколі зборів 2012 року, який предмету спору у даній справі не стосується.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи, з огляду на що відмовляє у його задоволенні.

Розглянувши клопотання про залучення до справи заяв свідків та їх допит, колегія суддів зазначає наступне.

Вказане клопотання мотивоване тим, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні аналогічного за змістом, поданого 17.04.2018 р. до суду першої інстанції клопотання (т.І, а.с. 165-166).

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів (ч.ч. 1, 4 ст. 88 ГПК України).

Порядок надання доказів регулюється ст.80 ГПК України, відповідно до частини 2 якої позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 4, 5 ст.80 ГПК України).

Отже, позивач мав подати вказані заяви разом з поданням позовної заяви, або заявити про бажання, але неможливість вчасного вчинення таких дій з наведенням об'єктивних підстав.

Разом з тим, як під час звернення до суду першої інстанції, так і подання апеляційному суду клопотання про залучення до справи заяв свідків та їх допит, позивачем до клопотань не додаються відповідні заяви свідків та не обґрунтовується наявності об'єктивних причин неможливості подання заяв свідків у визначений ГПК України строк та вчинення позивачем направлених на своєчасне отримання та подання таких доказів дій.

Доводи позивача про те, що свідки проживають у населених пунктах Чернігівської області, що унеможливлює їх "стовідсоткову явку до суду у м. Чернігів" з огляду на що викладено прохання надання додаткового строку для подання до суду заяв свідків не є об'єктивною підставою неможливості своєчасного заявлення позивачем про вказані обставини.

Більш того, вказане клопотання подане з пропущенням встановленого ухвалою від 07.08.2018 р. строку, без відповідного клопотання про його поновлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання про залучення до справи заяв свідків та їх допит, а тому відмовляє у його задоволенні.

У судовому засіданні 13 вересня 2018 року представник ОСОБА_4 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Директор ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" та ОСОБА_2 (особисто) у судовому засіданні 13 вересня 2018 року надала пояснення, в яких заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

17 грудня 2001 року відбулись збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська маслосирбаза" (далі - відповідач-1), що підтверджується Протоколом №2 (т.І, а.с. 27-28).

Відповідно до змісту протоколу №2 до порядку денного цих зборів були включені наступні питання: "1. Обрання голови зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза". 2. Обрання секретаря зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза". 3. Розгляд питання щодо відчуження 41,6% частки ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" або зменшення розміру статутного фонду. 4. Про перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза". 5. Затвердження нової редакції Статуту ТОВ "Чернігівська маслосирбаза".".

Як зазначено в протоколі від 17.12.2001 "засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська маслосирбаза", що зібрались на збори учасників 17 грудня 2001 року згідно з наказом директора від 14 листопада 2001 року №9" для участі у зборах зареєстровано 49 учасників, які в сукупності володіють 100% голосів (т.І, а.с. 25).

В реєстрі учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", складеному за підсумками реєстрації, який є додатком до протоколу засідання реєстраційної комісії, містяться підписи навпроти прізвища та ініціалів позивача (№39) "відмовився від придбання частки у Товаристві, про наслідки повідомлений" та "присутній на зборах" (т.І, а.с. 25/зворот-26/зворот).

Із змісту протоколу №2 зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17.12.2001 вбачається, що: "По третьому питанню порядку денного Виступила голова зборів ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" Олексієнко Л.М. та доповіла, що 15 травня 2000 року на підставі договору обміну № 03-К-2000/01 ВАТ Чернігівмолпром", частка якого складала 58,412% від статутного фонду ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", передало ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" 41,6% від розміру статутного Фонду в обмін на цінні папери. Згідно чинного законодавства ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" зобов'язане передати цю частку іншим учасникам Товариства або третім особам у строк, що не перевищує одного року. Протягом року учасникам неодноразово пропонувалося купити частку товариства в розмірі 41,6% від розміру статутного фонду за оціночною вартістю, яка станом на 01 грудня склала 30 000,00 грн. Протягом року лише один учасник ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" ОСОБА_2 виявила бажання придбати частку статутного фонду товариства, ідо передана ВАТ "Чернігівмолпром" за ціною 30 000 грн. Решта учасників відмовились від придбання частки і це підтверджено їх підписами в Додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії від 17 грудня 2001 року.".

З питання №4 порядку денного зборами прийнято рішення про розподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" наступним чином: - ВАТ "Чернігівмолпром" 138512,37грн., що становить 16,812% статутного капіталу, - ОСОБА_2 365732,9грн., що становить 44,403% статутного капіталу, - розмір часток решти учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" залишити без змін.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача на участь в управлінні товариством внаслідок недотримання вимог закону та статуту щодо скликання та проведення загальних зборів. Позивач повідомляє, що на початку 2018 року їй стало відомо від її довіреної особи про те, що 17.12.2001 р. відбулися збори учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", оформленні протоколом №2. Позивач стверджує, що про проведення 17.12.2001 зборів учасників, їх порядок денний та можливість придбання частки у розмірі 41,6% від статутного капіталу Товариства вона не була повідомлена, участі в зборах не приймала, а підписи в додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників від 17.12.2001 у графах навпроти її прізвища "відмовився від придбання частки у Товаристві, про наслідки повідомлений" та "присутній на зборах" підроблені.

Апеляційну скаргу мотивовано з підстав аналогічних до викладених у позовній заяві, а також тим, що: при проведенні зборів не дотримано вимог п.п. 5.7, 7.2.5.2, 7.2.5.14, 7.2.8, 7.2.9 (7.1, 7.2.7, 7.2.8, 7.2.9) Статуту відповідача-1 у редакції від 15.12.1999 р. та ст.ст. 10, 53 Закону України "Про господарські товариства"; докази підтвердження повідомлення учасників про проведення зборів, направлення учасникам товариства та позивачу пропозицій придбати частку у розмірі 41,6% - відсутні, що на думку позивача підтверджується, з посиланням на заяви свідків, відсутністю підписів інших учасників. Позивач посилається на порушення судом положень ст.ст. 53 10 Закону України "Про господарські товариства" (у чинній станом на 17.12.2001 р. редакції), а також ст.ст. 13, 87, 88, 99, 210, 236 ГПК України.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги у відзиві на неї відповідач-1 зазначає, що позивач не доводить належними доказами факт неповідомлення їй пропозиції про продаж частки у статутному капіталі в розмірі 41,6%, а також факт неповідомлення їй про скликання на 17.12.2001 загальних зборів учасників. Відповідач-1 зазначає, що позивачем не наведено обставин, які свідчать про наявність безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників. За доводами відповідача-1 обов'язок передати придбану у свого учасника частку іншим учасникам або третім особам виникає у товариства протягом року з моменту її придбання. Доказів зміни частки позивача після проведення спірних загальних зборів не надано. Відповідач-1 також зазначає, що позивач працювала у ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" бухгалтером, а тому не могла не знати про намір Товариства продати частку у статутному капіталі. Крім того, відповідач-1 заявляє про пропуск позивачем позовної давності. За доводами відповідача-1 позивачем не надано доказів на спростування факту правомірності зборів. Відповідач-1 зазначає, що з положень ч. 4 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" не передбачається наявність у учасників переваженого права на придбання частки, яка передається самим товариством іншим учасникам на виконання даної норми. За доводами відповідача-2, за відсутності прямої вказівки у законі про те, що порушення порядку скликання загальних зборів є безумовною підставою для визнання їх недійсними, вказані обставини не є підставою для їх недійсності за умови відсутності порушення прийнятими зборами рішеннями прав позивача.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.167 ГК України корпоративними правами визначаються права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається із п.5.4. Статуту ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", в редакції затвердженій зборами засновників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" (протокол №1 від 03.11.1999), ОСОБА_4 входить до складу учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" та їй належить частка в статутному фонді Товариства в розмірі 0,469% статутного фонду, з внеском у розмірі 3863,08 грн. (т.І, а.с. 13-23).

За змістом ст.10 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, що діяла на момент проведення зборів, учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про господарські товариства" управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Згідно з ч.1, 4 ст.58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом управління цього товариства є загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Зважаючи на приписи ст.11, 59 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю з питань діяльності товариства приймають відповідні рішення, які є обов'язковими для виконання всіма його учасниками.

Отже, рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру, оскільки зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники, які мають у сукупності більш як 60 % голосів, а з питань, що вимагають одностайності - всі Учасники. Учасники зборів (їх представники) реєструються з зазначенням кількості голосів, що мають. Цей перелік підписується Головою зборів (7.2.9 Статуту).

З огляду на приписи ст.59, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства" існують безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю у зв'язку з прямою вказівкою закону, а саме: прийняття загальними зборами рішення за відсутністю кворуму для проведення зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства, на розгляд яких не було отримано згоди всіх учасників, присутніх на зборах; відсутність протоколу загальних зборів учасників товариства. Відповідні правові позиції викладені у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та в п.2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

У матеріалах справи наявна копія оголошення у якому викладено пропозицію придбати частку у розмірі 41,6% від розміру статутного фонду за ціною 30000 грн. (т.І, а.с. 160).

Разом з тим, відповідно до п. 7.2.8 Статуту про проведення зборів Учасників, з зазначенням часу і місця проведення зборів, та порядку денного зборів Учасники повідомляються письмово. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання зборів Учасників.

Колегією суддів встановлено відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення позивача про проведення 17.12.2001 р. зборів учасників відповідача-1 у встановлений законом та статутом спосіб.

Разом з тим, відповідно до Наказу №2 від 28.01.2001 ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" прийнято на роботу на посаду бухгалтера ОСОБА_4 з 01.02.2001 (т.І, а.с. 64). Також у матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_4 від 01.04.2002, у якій викладено прохання звільнити її з 01.04.2002 р. (т.І, а.с. 65).

Вказане свідчить про те, що позивач, як посадова особа відповідача-1 у період своєї трудової діяльності мала реальну можливість довідатись про набуття відповідачем-1 частки, що підлягає передачі, проведення загальних зборів учасників та намір відповідача-1 передати придбану у свого учасника частку іншим учасникам або третім особам.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорі" роз'яснено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

У постанові від 26.10.2016 р. у справі №902/1413/15, з посиланням на те, що "не дотримано положень цього Закону та статуту товариства в частині належного повідомлення позивача про час і місце проведення загальних зборів товариства", Верховний Суд України дійшов висновку про те, що: "Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Вирішуючи питання про недійсність рішень загальних зборів суд, у тому числі, оцінює, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення, а також встановлює факт порушення цим рішенням прав і законних інтересів учасника товариства."

Отже, саме позивач повинна довести факт порушення її прав, які підлягають захисту в обраний спосіб.

Позивачем ані в позовній заяві, ані в ході вирішення спору не наведено жодної обставини, яка свідчить про наявність безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідача-1 від 17.12.2001 р., а саме: проведення зборів за відсутністю кворуму, прийняття рішення з питань, які не були включені до порядку денного зборів, відсутність протоколу загальних зборів. Також, з урахуванням положень п. 5.4 статуту та того, що у власності позивача перебувала частка у розмірі 0,469 %, позивачем не доведено яким чином порушено її право шляхом неповідомлення її у встановлений Статутом спосіб могло вплинути на результат прийнятих загальними зборами рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність порушень прямих вказівок закону, які є безумовними підставами для визнання рішень загальних зборів недійсними при проведенні 17.12.2001 загальних зборів учасників відповідача-1.

Також колегія суддів зазначає про обґрунтоване спростування судом першої інстанції доводів позивача про те, що внаслідок прийняття зборами учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17.12.2001 рішення про продаж відповідачу-2 частки у статутному капіталі в розмірі 41,6% та про розподіл часток у статутному капіталі Товариства, згідно з яким відповідачу-2 визначено частку в розмірі 44,403% статутного капіталу, порушено її переважне право, як учасника товариства, на придбання частки учасника пропорційно до розміру належної їй частки.

Факт наявності у ВАТ "Чернігівмолпром" частки у статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" в розмірі 58,412% на момент укладення договору обміну підтверджується п.5.4. Статуту відповідача-1 в редакції рішення зборів від 03.11.1999.

На підставі договору обміну №03-К-2000/01 від 15.05.2000, укладеного між ВАТ "Чернігівмолпром" та ЗАТ "Інвестиційна компанія "СІВЕР-ІНВЕСТ", яке діяло в інтересах довірителя (ТОВ "Чернігівська маслосирбаза"), здійснено обмін корпоративних прав в розмірі 41,6% статутного капіталу ТОВ "Чернігівська маслосирбаза", що належали ВАТ "Чернігівмолпром", на прості іменні акції в кількості 8160шт., емітентом яких є ВАТ "Чернігівмолпром"(т.І, а.с. 158).

На підставі акту прийому-передачі, складеному в 2000 році, ЗАТ "Інвестиційна компанія "СІВЕР-ІНВЕСТ" передала ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" корпоративні права в розмірі 41,6% статутного капіталу Товариства, які належали ВАТ "Чернігівмолпром" (т.І, а.с. 159).

Отже, в 2000 році відповідач-1 придбав частину частки свого учасника - ВАТ "Чернігівмолпром" - в розмірі 41,6% власного статутного капіталу.

Відповідно до приписів ст.53 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем-1 частки у власному статутному капіталі та на момент проведення спірних зборів учасників, учасник товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі. Передача частки (її частини) третім особам можлива тільки після повного внесення вкладу учасником, який її відступає. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю після повного внесення ним вкладу може бути придбана самим товариством. У цьому разі воно зобов'язане передати її іншим учасникам або третім особам у строк, що не перевищує одного року. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі провадяться без урахування частки, придбаної товариством.

Аналогічні положення містяться у п. 4.3.11 Статуту в редакції від 03.11.1999.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" визначено дві окремі процедури: 1) щодо права учасника товариства відступити (продати) належну йому частку з переважним правом інших учасників на купівлю цієї частки; 2) щодо обов'язку товариства у випадку придбання ним частки його учасника - передати її іншим учасникам або третім особам, без конкретизації переважного права учасників на набуття цієї частки у визначеному випадку.

Враховуючи положення ч.4 ст.53 Закону України "Про господарські товариства" та п.4.3.11. Статуту, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у товариства права на придбання у свого учасника частки у власному статутному капіталі. При цьому, у товариства після реалізації такого права в силу Закону виникає обов'язок протягом одного року з моменту придбання передати таку частку іншим учасникам або третім особам.

Аналіз приписів, викладених у ч.1 ст.53 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, яка діяла на момент проведення зборів учасників від 17.12.2001 свідчить, що переважне право учасників товариства з обмеженою відповідальністю на придбання частки учасника, який її відступає, застосовується лише у випадку відступлення частки саме учасником товариства.

Крім того, із змісту положень частини 4 ст.53 Закону України "Про господарські товариства" не вбачається наявність у учасників товариства переважного права на придбання частки, яка передається самим товариством іншим учасникам цього ж товариства на виконання вимог даної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у позивача переважного права на придбання частки в статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" під час передачі товариством іншому учаснику частки, яка була придбана самим товариством у його учасника.

З четвертого питання порядку денного загальними зборами учасників прийнято рішення про розподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" таким чином: ВАТ "Чернігівмолпром" - 138512,37грн., що становить 16,812% статутного капіталу; ОСОБА_2 - 365732,90грн., що становить 44,403% статутного капіталу; розмір часток решти учасників Товариства залишено без змін.

Частка позивача в статутному капіталі ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" станом на момент проведення зборів учасників від 17.12.2001 становила 0,469%, що дорівнює 3863,08грн.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б свідчили про зміну розміру її частки у статутному капіталі товариства внаслідок прийняття загальними зборами вищезазначеного рішення.

Відповідно до р. 4 Статуту, в редакції затвердженій зборами учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" (протокол №2 від 03.12.2012), позивач є учасником відповідача, з часткою в статутному фонді Товариства в розмірі 0,470% статутного фонду, а розмір внеску до статутного фонду складає 3863,08грн. (т.І, а.с. 76-99), що також підтверджується Детальною інформацією про юридичну особу (т.І, а.с. 66-75).

Отже, матеріалами справи підтверджується незмінність розміру належної позивачу частки в статутному капіталі товариства після прийняття рішення загальних зборів учасників від 17.12.2001, а відтак відсутність підстав для ствердження про порушення прав позивача.

Враховуючи викладене, позивачем не було доведено факту порушення її прав внаслідок прийняття загальними зборами учасників рішення від 17.12.2001 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсними прийнятого на загальних зборах учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" рішення від 17.12.2001, з огляду на те, що ними прав позивача не порушено.

Доводи представника позивача про те, що позивачу стало відомо про підробку підписів та проведення загальних зборів у січні 2018 року належними та допустимими доказами не підтверджено.

Більш того, до матеріалів позову додано в т.ч. копії статуту, протоколу №2 зборів учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" від 17.12.2001 р., а також Додатку до протоколу засідання реєстраційної комісії щодо проведення реєстрації учасників ТОВ "Чернігівська маслосирбаза" що зібрались на збори учасників 17.12.2001 р. №9.

Разом з тим, вказані копії документів (в т.ч. і копії додатку до проколу №2, які просить витребувати позивач та призначити щодо змісту якого відповідну експертизу) засвідчені підписом ОСОБА_4 із зазначенням дати та напису "З оригіналом згідно".

Враховуючи те, що позивачем необґрунтовано неможливість самостійного подання висновку експерта про невідповідність підпису на замовлення учасника справи (позивача), тобто отримання відповідних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог самостійно, колегія суддів зазначає, що позивачем не спростовано факту проставлення саме нею підпису у відповідних розділах додатку до протоколу.

Отже доказів на спростування факту проставлення позивачем підпису у графах про присутність на зборах та про відмову від купівлі частки - позивачем не надано, як і доказів того, що позивач не знала та не могла знати про спірні збори учасників, або неможливість прийняття у них участі,а відповідно позовні вимоги із визначених позивачем підстав належним чином не обґрунтовано.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази наявності волевиявлення позивача на купівлю частки.

Відповідно до п. 4.8 Статуту, учасники Товариства зобов'язані в т.ч. сприяти Товариству у здійсненні ним своєї діяльності.

Відповідно до п. 7.2.7 Статуту, збори Учасників скликаються, як правило, не рідше двох разів на рік.

Вказаний Статут містить підпис в т.ч. і позивача, що свідчить про її обізнаність з положеннями вказаного документа.

Голова зборів організує ведення протоколу. Книга протоколів повинна в будь-який час бути надана Учасникам. За їх вимогою повинні видаватись засвідчені виписки з книги протоколів (7.2.12 Статуту).

У п. 4.3.4 Статуту зазначено, що учасники мають право одержувати інформацію про діяльність Товариства. На вимогу Учасника Товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звітів Товариства про його діяльність, протоколи зборів Учасників.

З моменту проведення загальних зборів 17.12.2001 р. до моменту звернення з даним позовом у 2018 році пройшло майже 17 років. При цьому процедура обізнаності з діяльністю товариства повністю залежала від волевиявлення позивача.

У п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 "про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи недоведеність позивачем факту порушення її прав, за захистом яких вона звернулась, суд першої інстанції правомірно зазначив про відсутність правових підстав для застосування заявленої відповідачем-1 позовної давності.

Як вірно зазначено судом першої інстанції належним відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів є само товариство, а не його учасники, оскільки загальні збори учасників є вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю, а тому їх рішення мають розцінюватись як рішення самого товариства, а не окремих його учасників. Отже, позивачем безпідставно пред'явлено позовні вимоги до ОСОБА_2, яка є учасником Товариства.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року у справі № 927/185/18 залишити без змін.

3. Справу №927/185/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова

Дата складення повного тексту - 17.09.2018 р.