ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р. Справа № 911/1067/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ ТРЕЙДИНГ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКОМ»

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

позивач: Малолітнев О.В. - предст. за дов. від 22.03.2018;

відповідач: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ ТРЕЙДИНГ» (далі - позивач, ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ») з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКОМ» (далі - відповідач, ТОВ «КОНСАЛТКОМ») про зобов'язання відповідача передати (поставити) позивачу паливо дизельне (код УКТ ЗЕД ) в кількості 1 085,47 тонн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 0902/1 від 09.02.2016 в частині виконання зобов'язання щодо поставки товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.06.2018.

З метою вирішення питань, визначених статтею 182 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання у справі неодноразово відкладалось.

На підставі ухвали суду від 23.07.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 13.08.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.08.2018 розгляд справи по суті відкладено на 10.09.2018.

В судовому засіданні 10.09.2018 представник позивача усно підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв, відзиву на позов до суду не надсилав.

З огляду на те, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, про що свідчать направлені на його адресу, яка містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ухвали, а також керуючись статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов'язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 10.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд

встановив:

09.02.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «ВОГ ТРЕЙДИНГ» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКОМ» (продавець) укладено Договір № 0902/1 купівлі-продажу (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти в асортименті, в подальшому викладенні іменовані товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.2. договору кількість та асортимент товару, що передається покупцю згідно умов даного договору становить: паливо дизельне (Код УКТЗЕД ) - 1 085,47 тонн, та підтверджується актами приймання-передачі товару, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що товар постачається продавцем по-частково (товарними партіями) на умовах, що узгоджується сторонами додатково в додатках, що є невід'ємними частинами даного договору.

Приймання-передача товару здійснюється зі складанням акту приймання-передачі товару, що підписується уповноваженими представниками сторін. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 3.2., 3.3. договору).

Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що ціна за одиницю товару узгоджується сторонами і встановлюється в розмірі: паливо дизельне (код УКТЗЕД ) - 14850,00 (чотирнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят грн. 00 коп.) грн., в тому числі ПДВ - 20 %. Ціна за одиницю товару включає податки та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством. Загальна сума даного договору становить 16 119 229,50 (шістнадцять мільйонів сто дев'ятнадцять тисяч двісті двадцять дев'ять грн. 50 коп.) гривень, в тому числі ПДВ - 20 %.

Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що розрахунки за товар проводяться покупцем у формі 100% попередньої оплати загальної вартості договору (п. 4.2. даного договору).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в загальному розмірі 16 119 200,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1309 від 11.02.2016 на суму 8 106 430,00 грн. і № 1311 від 11.02.2016 на суму 8 012 770,00 грн., належним чином засвідчені копії яких позивачем додано до позову.

20.03.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою за вих. № 127, в якій просив здійснити передачу (поставку) товару (паливо дизельне (код УКТЗЕД ) на загальну суму 16 119 200,00 грн. На підтвердження направлення на адресу відповідача вимоги позивач надав належним чином засвідчену копію реєстру поштових відправлень від 20.03.2018.

Оскільки, як стверджує позивач, відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення, поставку товару не здійснив, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правовідносини, що склалися між сторонами, випливають із договору, який по своїй правовій природі є договором купівлі-продажу.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Статтями 662, 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як визначено статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права слідує, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Вибір поведінки є правом покупця.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20.03.2018 позивачем було надіслано відповідачу вимогу щодо здійснення поставки спірного товару, яка залишилась без його реагування, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на те, що відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів належного виконання зобов'язання щодо поставки товару чи повернення коштів не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКОМ» (08151, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 71, ) поставити (передати) товариству з обмеженою відповідальністю «ВОГ ТРЕЙДИНГ» (43005, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, ідентифікаційний код 38390515) паливо дизельне (код УКТЗЕД ) в кількості 1 085,47 тонн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКОМ» (08151, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 71, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ ТРЕЙДИНГ» (43005, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, ідентифікаційний код 38390515) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 17.09.2018.

Суддя О.В. Щоткін