ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018

Справа № 910/8723/18

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ НОВОКОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 20)

до

про

Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 15)

стягнення заборгованості у розмірі 44 549 грн. 58 коп.

Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 44 549 грн. 58 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем вимог ст.ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією внаслідок самовільного споживання електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.07.2018 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 11.07.2018 року уповноваженим особам Сторін.

30.07.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позов.

06.08.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

09.08.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

10.08.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві 3% річних у розмірі 188 грн. 07 коп. та інфляційні у розмірі 300 грн. 08 коп.

04.09.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про заміну неналежного Відповідача - Головне управління Національної поліції у м. Києві на належного відповідача – Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2018 року в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві про заміну неналежного Відповідача по справі №910/8723/18 відмовлено.

Суд, розглянувши заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог від 10.08.2018 року, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про зменшення розміру позовних вимог від 10.08.2018 року до розгляду.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

27.07.2016 року Публічним акціонерним товариством «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», (Постачальник) та Головним управлінням Національної поліції у м. Києві (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №43616, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача за об’єктами Споживача згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід’ємною частиною, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід’ємною частиною. (а.с.23-36)

11.01.2018 року представниками Позивача була проведена перевірка об’єкта за адресою: м. Київ, вул. Лобачевського, 23Б та був складений Акт про порушення №050097, яким встановлено, що Споживач порушив п.п.4.13 ч.2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. п.3.34, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії. з порушенням схеми обліку. (а.с. 49)

19.01.2018 року Позивач направив на адресу Відповідача лист №030/34-123 від 17.01.2018 року з пропозицією бути присутнім на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 22.01.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.63)

Листом №616/125/05/21-2018 від 29.01.2018 року на адресу ПАТ «Київенерго» та Департаменту патрульної поліції Головне управління Національної поліції у м. Києві пропонувало Департаменту патрульної поліції врегулювати питання з Позивачем та укласти договір на постачання електричної енергії. (а.с.64)

На підставі Акту про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії 07.02.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року.

Протоколом засідання комісії №165 від 07.02.2018 року по розгляду Акта про порушення №050097 від 11.01.2018 року вирішено відкласти розгляд Акту на 27.02.2018 року. (а.с.66)

12.02.2018 року Позивач направив на адресу Відповідача лист №030/34-444 від 08.02.2018 року з пропозицією бути присутнім на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 13.02.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.67)

Листом №286/125/21/01-2018 від 21.02.2018 року Головне управління Національної поліції у м. Києві повідомило про неможливість бути присутнім на засіданні комісії. (а.с. 72)

На підставі Акту про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії 07.02.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року.

Протоколом засідання комісії №251 від 27.02.2018 року по розгляду Акта про порушення №050097 від 11.01.2018 року прийнято рішення про проведення нарахування за даним актом, згідно з п. 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. (а.с.68)

Згідно з розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за Актом порушень Правил користування електричною енергією №050097 від 11.01.2018 року за період з 19.10.2017 р. по 11.01.2018 р., режим роботи 12 годин на добу, 7 днів на тиждень, нарахування складає 37 510 грн. 46 коп. (а.с.69)

Листом №030/34-558 від 27.02.2017 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача протокол засідання комісії №251 від 27.02.2018 року по розгляду акта про порушення, розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за актом порушень Правил користування електричною енергією №050097 від 11.01.2018 року та рахунок, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.71)

Листом №544/125/21/01-2018 від 03.04.2018 року Головне управління Національної поліції у м. Києві повідомило про направлення для узгодження акту приймання – передавання електричного обладнання до Департаменту патрульної поліції, який був отриманий Позивачем 04.04.2018 р., що підтверджується відповідним штампом на листі. (а.с.73)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що в порушення норм чинного законодавства України рахунок було не сплачено своєчасно. Таким чином, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.08.2018 року, яка прийнята Судом до розгляду, просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві 3% річних у розмірі 188 грн. 07 коп. та інфляційні у розмірі 300 грн. 08 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що ним сплачено заборгованість по Акту у розмірі 37 510 грн. 46 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3689 від 10.07.2018 року, а вимога про нарахування 3% річних та інфляційних не надходила від Позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про постачання електричної енергії №43616 від 27.07.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 Правил передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

У пункті 1.2 Правил дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Водночас зі змісту підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

За таких обставин дія Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, поширюється на Відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 травня 2011 року у справі №3-38гс11.

Відповідно до статті 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною 2 вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 6.40 Правил користування електричною енергією у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Пунктом 10.2.11 ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку.

Разом з тим, пунктом 6.41 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Згідно з пунктом 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2018 року представниками Позивача була проведена перевірка об’єкта за адресою: м. Київ, вул. Лобачевського, 23Б та був складений Акт про порушення №050097, яким встановлено, що Споживач порушив п.п.4.13 ч.2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. п.3.34, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії. з порушенням схеми обліку. (а.с. 49)

19.01.2018 року Позивач направив на адресу Відповідача лист №030/34-123 від 17.01.2018 року з пропозицією бути присутнім на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 22.01.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.63)

Листом №616/125/05/21-2018 від 29.01.2018 року на адресу ПАТ «Київенерго» та Департаменту патрульної поліції Головне управління Національної поліції у м. Києві пропонувало Департаменту патрульної поліції врегулювати питання з Позивачем та укласти договір на постачання електричної енергії. (а.с.64)

На підставі Акту про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії 07.02.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року.

Протоколом засідання комісії №165 від 07.02.2018 року по розгляду Акта про порушення №050097 від 11.01.2018 року вирішено відкласти розгляд Акту на 27.02.2018 року. (а.с.66)

12.02.2018 року Позивач направив на адресу Відповідача лист №030/34-444 від 08.02.2018 року з пропозицією бути присутнім на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 13.02.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.67)

Листом №286/125/21/01-2018 від 21.02.2018 року Головне управління Національної поліції у м. Києві повідомило про неможливість бути присутнім на засіданні комісії. (а.с. 72)

На підставі Акту про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії 07.02.2018 року було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення №050097 від 11.01.2018 року.

Протоколом засідання комісії №251 від 27.02.2018 року по розгляду Акта про порушення №050097 від 11.01.2018 року прийнято рішення про проведення нарахування за даним актом, згідно з п. 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. (а.с.68)

Згідно з розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за Актом порушень Правил користування електричною енергією №050097 від 11.01.2018 року за період з 19.10.2017 р. по 11.01.2018 р., режим роботи 12 годин на добу, 7 днів на тиждень, нарахування складає 37 510 грн. 46 коп. (а.с.69)

Листом №030/34-558 від 27.02.2017 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача протокол засідання комісії №251 від 27.02.2018 року по розгляду акта про порушення, розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за актом порушень Правил користування електричною енергією №050097 від 11.01.2018 року та рахунок, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2018 року уповноваженій особі Відповідача. (а.с.71)

Суд звертає увагу, що Відповідачем у встановлений законом строк не було оскаржено в судовому порядку рішення комісії №251 від 27.02.2018 року по розгляду Акта про порушення №050097 від 11.01.2018 року, а тому воно на час розгляду даної справи набрало законної сили.

Крім того, Суд не приймає до уваги доводи Відповідача. що належним Відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, а не Головне управління Національної поліції у м. Києві, оскільки відповідно до п.2.3.13 Договору у разі звільнення Споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у т.ч. шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права Користування на електроустановки Споживач зобов'язаний повідомити Постачальника за 20 діб до дня настання таких змін та надати заяву щодо розірвання Договору, і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором, до дня настання вищезазначених змін включно, а Постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки.

Доказів повідомлення Головним управлінням Національної поліції у м. Києві Позивача про звільнення займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у т.ч. шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права Користування на електроустановки матеріали справи не містять.

Також в матеріалах справи наявний Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7352/80 від 04.04.2016 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Головним управлінням Національної поліції у м. Києві, за яким Орендарем приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лобачевського, 23-Б є саме Відповідач. (а.с.37-47) Матеріали справи не містять доказів укладення договору оренди приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лобачевського, 23-Б з Департаментом патрульної поліції. Таким чином, належним Відповідачем й даній справі є саме Головне управління Національної поліції у м. Києві.

Відповідно до пункту 6.43 ПКЕЕ кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві було сплачено на користь Позивача грошові кошти у розмірі 37 510 грн. 46 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3689 від 10.07.2018 року із зазначенням призначення платежу: «за активну енергію зг.акту №43440010/2 050097 від 09.07.2018 зг.дог.43440-Т118 від 01.02.2108». (а.с.117)

При зверненні до суду з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.08.2018 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних у розмірі 188 грн. 07 коп. та інфляційні у розмірі 300грн. 08 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» №14 від 17.12.2013 року).

Судом встановлено, що Відповідачем був отриманий рахунок на оплату 01.03.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2018 року уповноваженій особі Відповідача, а тому останній повинен був здійснити оплату за Актом у строк по 31.03.2018 року, а тому саме з 01.04.2018 року розпочалась прострочка Відповідача.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за Актом про порушення №050097 від 11.01.2018 року за загальний період прострочки з 01.04.2018 р. по 31.05.2018 р. у розмірі 188 грн. 07 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 300 грн. 08 коп. за загальний період прострочки з 01.04.2018 р. по 31.05.2018 р. підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких підстав, Суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 – 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» – задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 15, Ідентифікаційний код юридичної особи 40108583) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ НОВОКОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 20, Ідентифікаційний код юридичної особи 41946011) 3% річних у розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 07 (сім) коп., інфляційні у розмірі 300 (триста) грн. 08 (вісім) коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 вересня 2018 року.

Суддя                                                                                          О.В. Чинчин