ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2018 р.Справа № 922/2561/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ФОП Маяцький О.В. про забезпечення позову по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Маяцький Олександр Вікторович, 36007, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 Приватного підприємства "Харківспецпостач", 61044, м. Харків, пр. Московський, 259, код 31436081
до ПП "Харківспецпостач", м.Харків
про стягнення 1 041 730,15 грн.
ВСТАНОВИВ:

ФОП Маяцький О.В. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ПП "Харківспецпостач" 1 041 730,15 грн. заборгованості за договором перевезення № 17ФОП-12 від 10.03.2017.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2018, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 17.09.2018 було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 16.10.2018.

Також, до своєї позовної заяви ФОП Маяцьким О.В. було подано заяву про забезпечення позову відповідно до якої позивач просить суд :

1) Вжити заходів до забезпечення позову ФОП Маяцький Олександр Вікторович шляхом накладення арешту на майно Приватного підприємства «Харківспецпостач», а саме асфальтобетонні суміші, виробником якої є ТОВ «Харківспецпостач» та які знаходяться на потужностях останнього за адресами:

- Полтавська обл., Полтавський район, с/рада Супрунівська, будинок 1;

- м. Полтава, вул. Петра Дорошенко, 2Е.

2) Вжити заходів до забезпечення позову ФОП Маяцький Олександр Вікторович шляхом передачі речі, а саме асфальтобетонної суміші, виробником якої є ПП «Харківспецпостач» (), на зберігання іншій особі, яка не мас інтересу в результаті вирішення спору, а саме ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2).

В обґрунтування своєї заяви, позивач вказує, що йому відомо, що відповідач є виробником асфальтобетонних сумішей, які знаходяться на потужностях останнього за адресами: Полтавська обл., Полтавський район, с/рада Супрунівська, будинок 1; м. Полтава, вул. Петра Дорошенко, 2Е.

Враховуючи розмір заявлених позовних вимог та неспроможність відповідача розрахуватися з позивачем за фактично надані послуги, згідно договору, протягом тривалого часу, позивач вважає за необхідне вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та передачі асфальтобетонної суміші, виробником якої є відповідач, на відповідальне зберігання іншій особі, що не є учасником справи, вказуючи на наявність у нього підстав вважати, що в подальшому невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд відхиляє її з таких підстав.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Позивачем до заяви про забезпечення позову не подано достатньо доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову.

Посилання на наявну заборгованість та звернення до господарського суду з позовом про її стягнення та розмір цієї заборгованості, на думку суду, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також суд зазначає, що вирішуючи питання про вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не обґрунтовує, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому рішення господарського суду та в чому саме полягають підстави, які б могли утруднити виконання рішення суду.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів на підтвердження факту витрачання відповідачем коштів або здійснення дій щодо реалізації свого майна.

Разом з тим, жодних обґрунтованих причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Також у своїй заяві позивачем не наведено переконливих аргументів щодо адекватності такого обраного виду забезпечення позову. Не надано суду доказів того, що майно на яке просить позивач накласти арешт належить саме відповідачу.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ФОП Маяцького О.В. про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ФОП Маяцького О.В. про забезпечення позову вх. №2561/18 від 14.09.2018 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 17.09.2018.

Суддя С.А. Прохоров