ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2018

Справа № 910/7844/18

За позовом Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано Партнерс"

про стягнення 4927,61 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне підприємство "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано Партнерс" про стягнення 4927,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач прострочив виконання своїх грошових зобов"язань за договором № 10-01/17-1 від 10.01.2017, в зв’язку з чим позивач нарахував йому 3% річних та втрати від інфляції і просить їх стягнути в судовому порядку у розмірі 4927,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/7844/18, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.07.2018 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01004, м. Київ, вул.. Крутий Узвіз, 6/2, літ А.

Станом на дату розгляду справи ухвала суду від 05.07.2018 була направлена відповідачу за адресою місцезнаходження та не була вручена під час доставки, що підтверджується витягом з офіційного сайту ПАТ “Укрпошта” щодо відстеження пересилання поштового відправлення (№ 592), з якого вбачається, що відправлення повернуто за зворотною адресою в зв’язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Докази направлення поштового відправлення наявні в матеріалах справи.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/7844/18 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Сопрано Партнерс” так і не скористалось наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

10.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сопрано Партнерс” (замовник) та Державним підприємством “Національний спортивний комплекс “Олімпійський” (виконавець) укладено Договір № 10-01/17-1, відповідно до умов якого Виконавець за даним Договором надає Послуги, а Замовник оплачує зазначені Послуги в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Перелік Послуг за даним Договором визначається в Додатку 1 до даного Договору. В разі необхідності, Виконавець може надавати додаткові Послуги. Перелік та вартість надання додаткових послуг за даним Договором визначається Додатковими угодами до даного Договору (п. 2.1-2.3 договору).

Додатком № 1 до Договору № 10-01/17-1 від 10.01.2017 (Перелік послуг) сторони погодили найменування послуг, які надаються виконавцем за договором, зокрема 1. Послуги, що надаються Виконавцем за даним Договором: організації забезпечення підготовки та проведення Виставки; консультації і рекомендації з питань планування та організації Виставки; розробка та узгодження схем розміщення Експонатів; організаційна підтримка процесу монтажу Експонатів у Місці проведення Виставки; розробка схем підключення устаткування, техніки та обладнання; технічна та інженерна підтримка проведення Виставки, в тому числі, технічний нагляд за підключенням та використанням обладнання, техніки та устаткування; забезпечення роботи систем освітлення та вентиляції у Місці проведення Виставки; забезпечення підключення до мереж Інтернет, стаціонарного телефонного зв'язку у Місці проведення Виставки; забезпечення контролю доступу автотранспорту на територію Виконавця; організація пропускного режиму на територію Виконавця та здійснення заходів безпеки на час проведення Виставки; організації розміщення інформації про проведення Виставки за попереднім письмовим узгодженням з Виконавцем місця розміщення та змісту інформаційних матеріалів; прибирання та підтримання в належному стані Місця проведення Виставки.

Згідно з п. 4.1 Договору та протоколу погодження вартості послуг вартість послуг складає 580000,00 грн з ПДВ.

Вартість послуг, що надаються за цим договором у відповідному періоді (місяці) складає 58000,00 грн (за період з 16.01.2017 по 31.01.2017), 116000,00 грн (за лютий 2017 року), 116000,00 грн (за березень 2017), 116000,00 грн (за квітень 2017), 116000,00 грн (за травень 2017), 58000,00 грн (за період з 01.06.2017 по 15.06.2017) (згідно з п. 4.2 Договору).

Згідно п. 4.3 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 19.04.2017 вартість послуг сплачується замовником виконавцю за наступним графіком: 116000,00 грн - до 16.02.2017, 116000,00 грн - до 28.02.2017, 116000,00 грн - до 24.03.2017, 116000,00 грн – до 04.05.2017, 116000,00 грн – до 30.06.2017.

Згідно з п. 7.2 Договору датою початку надання послуг за цим договором є 16.01.2017. Датою закінчення надання послуг – 15.06.2017 включно.

Відповідно до п. 7.3 Договору в редакції додаткової угоди № 2 від 19.04.2017 строк дії цього Договору починає свій перебіг з дати підписання та триває до 30.06.2017 року включно, крім грошових зобов’язань Сторін та зобов’язань щодо відшкодування збитків, які діють до повного їх виконання. Правила конфіденційності щодо умов Договору та взаємовідносин за Договором діють безстроково.

На підтвердження обставин щодо надання послуг позивачем відповідачу до матеріалів справи долучено акти здачі-приймання робіт (надання послуг): № 17 від 31.01.2017 на суму 57999,00 грн, № 101 від 28.02.2017 на суму 116000,00 грн, № 116 від 31.03.2017 на суму 116000,00 грн, № 301 від 30.04.2017 на суму 116000,00 грн, № 409 від 31.05.2017 на суму 116000,00 грн, № 410 від 15.06.2017 на суму 58000,00 грн. Акти підписані та скріплені печатками обох контрагентів.

Відповідач своєчасно не сплатив вартість наданих йому послуг, в зв’язку з чим позивач звернувся до нього з претензією від 21.12.2017 № 1-3-1/830, в якій зазначав про наявність заборгованості за договором № 10-01/17-1 від 10.01.2017 у розмірі 115999,84 грн, яку просив погасити. Докази направлення претензію до матеріалів справи не долучені. Крім основного боргу, позивач нарахував пеню у розмірі 14145,62 грн за період з 01.07.2017 по 21.12.2017 та втрати від інфляції у розмірі 4639,99 грн за період з 01.07.2017 по 25.10.2017, та 3% річних у розмірі 1649,42 грн за період з 01.07.2017 по 21.12.2017. Загальна сума вимоги, заявлена у претензії становить 136434,87 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, проте сплатив суму заборгованості, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача: від 23.03.2018 на суму 130750,00 грн, від 13.04.2018 на суму 5684,87 грн. Отже відповідачем крім основного боргу було сплачено пеню, 3% річних та втрати від інфляції, розраховані позивачем по 21.12.2017. Загальна сума, сплачена відповідачем складає 136434,87 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що вартість наданих за договором № 10-01/17-1 від 10.01.2017 послуг у повному обсязі мала бути оплачена згідно визначеного сторонами графіку. Кінцевий термін оплати до 30.06.2017.

Отже відповідач порушив своє грошове зобов’язання на суму 115999,84 грн, виконавши його з простроченням.

Отже, відповідач оплатив послуги у повному обсязі лише 23.03.2018, в зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 867,62 грн за період з 22.12.2017 по 22.03.2018 та втрати від інфляції у розмірі 4059,99 грн за період з 22.12.2017 по 22.03.2018.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунки позивача та вважає їх обґрунтованими та арифметично вірними, а суму 3% річних у розмірі 867,62 грн та втрат від інфляції у розмірі 4059,99 грн за період з 22.12.2017 по 22.03.2018 такими, що підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів віднесено на сторони.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду доказів належного та повного виконання зобов’язань за договором оренди та договором, як і не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сопрано Партнерс” (01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, буд. 6/2, літ. А; ідентифікаційний код: 40983272) на користь Державного підприємства “Національний спортивний комплекс “Олімпійський” (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55; ідентифікаційний код: 14297707) 3% річних у розмірі 867 (вісімсот шістдесят сім) грн. 62 коп., інфляційні втрати у розмірі 4059 (чотири тисячі п’ятдесят дев’ять) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя                                                                                І.В.Усатенко