КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Справа№ 910/8234/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 05.09.2018 року

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 (дата підписання повного тексту 24.07.2018 року суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД"

до відповідача Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" в особі державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про скасування заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Міста Києва від 19.07.2018 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову та задовольнити клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та скасувати заходи забезпечення позову по справі № 910/8234/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" до відповідача Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" в особі державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", накладені згідно ухвали господарського суду міста Києва від 27.06.2018 року.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що АТ «Ощадбанк не може погодитись з ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2018 відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Але згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (копії додані до клопотання про скасування заходів забезпечення позову та містяться в матеріалах справи) і на дату подання Позивачем заяви і на дату винесення ухвали про забезпечення саме ТОВ «Капітал Інвест ЛТД» є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення, нежилого будинку загальною площею 2590,8 кв. м у м. Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, належить Позивачу, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «Капітал Інвест ЛТД» про забезпечення позову, а вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 14.08.2018 року передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Гончарову С.А., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Куксов В.В., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 року поновлено Публічному акціонерному товариство "Державний ощадний банк України" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі №910/8234/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 та розгляд справи № 910/8234/18 призначено на 05.09.2018 року.

Позивач, згідно з поданим до суду 27.08.2018 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційний суд Залишити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 без змін.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 05.09.2018 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 23.06.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" м. Київ, індексний номер 36041165 від 07.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва ввід 27.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/8234/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; замінено неналежного відповідача - Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Демченко Марини Олександрівни на належного відповідача - Комунальне підприємство "Центр державної реєстрації" в особі державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"; підготовче засідання призначено на 19.07.2018.

26.06.2018 до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежилий будинок загальною площею 2590,8 кв. м. у м. Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0; шляхом заборони всім суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень, в тому числі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення, нежилий будинок загальною площею 2590,8 кв. м. у місті Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0, до набрання судовим рішенням законної сили уданій справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8234/18 від 27.06.2018 заяву позивача задоволено та накладено арешт на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежилий будинок загальною площею 2590,8 кв. м. у м. Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0; заборонено суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень", в тому числі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення, нежилий будинок загальною площею 2590,8 кв. м. у місті Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0, до набрання судовим рішенням законної сили у даній справі.

Третьою особою 18.07.2018 до відділу діловодства суду подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/8234/18.

Клопотання мотивовано тим, що позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що 07.07.2017 він був позбавлений права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна, право власності на який, було зареєстровано за АТ "Ощадбанк". Але, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (копії додаються), і на дату подання Заяви і на дату винесення ухвали саме ТОВ "Капітал Інвест ЛТД" є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення, нежилого будинку загальною площею 2590,8 кв. м у м. Києві по вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0. Враховуючи що майно, на яке накладено арешт, належить позивачу, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ "Капітал Інвест ЛТД" про забезпечення позову.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Звертаючись з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018, Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" не надано суду доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів змінились обставини, що спричинили їх застосування.

Таким чином, оскільки Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст. 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а тому клопотання заявника про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 задоволенню не підлягає.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, іцо поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Обраний спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на майно та заборону вчиняти проведення реєстраційних дій співвідноситься з предметом позову, оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З'ясувавши обставини справи та перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів погоджується /не погоджується/ з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

При цьому, доводи Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року року у справі № 910/8234/18 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва 19.07.2018 року у справі № 910/8234/18 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8234/18 повернути до суду першої інстанції.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

Л.В. Чорна

повний текст складено 11.09.2018 року