ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р.

м. Київ

Справа № 911/1038/18

Суддя Черногуз А.Ф. при секретарі Бразі Л.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 (02081, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Чехова, буд. 2, )

про зобов'язання надати інформацію учаснику товариства,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2.(дов. №570/4-587 від 30.06.2017), ОСОБА_3 (дов. №570/4-16 від 12.01.2018);

відповідача: Муравйов О.В. (ордер, серія КВ №704622), Лозицька О.Л. (ордер, серія КВ № 704623);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 16.05.2018 ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" надати ОСОБА_1 (його уповноваженому представнику) доступу (з правом робити виписки, фотографії, копії) для ознайомлення з наступною інформацією ТОВ "Будремсервіс": фінансових звітів суб'єкта малого підприємства за 2016-2017 роки; податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на додану вартість за 2016-2017; звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016-2017 роки; податкових декларацій з плати за землю за 2016-2017 роки; податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь осіб, і сум утриманого з них податку, за 2016-2017 роки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.05.2018 вказану позовну заяву залишено без руху.

04.06.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем на виконання ухвали господарського суду Київської області від 22.05.2018 було подано заяву б/н від 01.06.2018 про усунення недоліків позовної заяви. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 08.06.2018 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.07.2018, встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

04.07.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов відзив відповідача на позов, в якому він заперечував проти останнього.

В судовому засіданні 17.07.2018 суд заслухав представників позивача та відповідача, водночас, під час встановлення повноважень представника відповідача суд з'ясував, що останній не надав суду для огляду та з'ясування повноважень та обмежень на представництво інтересів відповідача договору про надання правової допомоги, у зв'язку з чим постановив протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 30.07.2018.

26.07.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано копію договору про надання правової допомоги на підтвердження повноважень представника.

В судовому засіданні 30.07.2018 суд заслухав пояснення представників сторін, встановив повноваження представників, встановив позивачу строк для відповіді на відзив до 09.08.2018, продовжив строк підготовчого засідання 30 днів в порядку ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву в судовому засіданні до 13.08.2018.

08.08.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано відповідь на відзив.

13.08.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 13.08.2018 суд заслухав представників сторін, які підтвердили те, що всі необхідні для розгляду справи по суті докази подано, у зв'язку з чим суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 27.08.2018.

В судовому засіданні 27.08.2018 суд заслухав представників сторін та оголосив перерву в судовому засіданні до 04.09.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він тривалий час звертався до відповідача з листами про надання документів щодо діяльності товариства (копії додаються), проте, відповідач в порушення вимог чинного законодавства ухиляється від виконання свого обов'язку з надання документів учаснику товариства.

Заперечуючи проти позову відповідач (з урахуванням усіх заяв по суті спору) зазначав, що товариство повідомило про те, що у випадку звернення позивача або його повноваженого представника товариства готове надати всю запитувану інформацію, однак, жодна особа не звернулась до відповідача з метою ознайомлення з документами. Крім того, лист від 06.02.2018, в якому відповідач також підтверджував свою готовність надати запитувану інформацію уповноваженому представнику, не був отриманий позивачем, що свідчить про те, що відповідач не має дійсного наміру на ознайомлення з запитуваною інформацією. Серед іншого, виходячи з положень чинного законодавства, товариство зобов'язане надати учаснику на його вимогу лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства

В судовому засіданні 04.09.2018 суд оглянув оригінал довіреності представника позивача ОСОБА_3, заслухав пояснення представників позивача та відповідача, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позову заперечив.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб'єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю „Будремсервіс", якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 250000,00 грн, що становить 50,00 % статутного капіталу товариства, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача з листом від 17.01.2018 в якому посилався на рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17, зазначив, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю „Будремсервіс" та просив надати інформацію що стосується господарської діяльності товариства за 2014-2017 роки для ознайомлення.

Листом від 18.01.2018 позивач також просив відповідача виплатити позивачу як учаснику товариства дивіденди за період діяльності товариства з 2014 по 2017 роки.

У відповідь на лист від 17.01.2018 відповідач листом № 1 від 05.02.2018 повідомив про те, що у випадку звернення позивача або його повноважного представника товариства готове надати всю запитувану інформацію, проте наразі довіреність видана представнику ОСОБА_1, тоді як учасником товариства є ОСОБА_6 Щодо рішення суду від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17, то відповідач зазначив, що не на даний час не має повного тексту рішення та відповідно не ознайомлений з його мотивами, тож посилання на нього є передчасним.

У відповідь на лист від 18.01.2018 директор відповідача листом № 2 від 05.02.2018 повідомив, що питання виплати дивідендів відноситься до виключної компетенції загальних зборів, проте останніми таке рішення не приймалось, в нього як директора товариства такі повноваження відсутні.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача з листом від 24.01.2018, в якому зазначив, що відповідачем незаконно змінено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_6 Зважаючи вказане порушення, позивач просив негайно вжити заходів для виправлення прізвища в реєстрі.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17, що набрало законної сили 06.02.2018, встановлено, що ОСОБА_1, як позивач у справі, та ОСОБА_6, як учасник ТОВ „Будремсервіс" у відповідності до положень статуту ТОВ „Будремсервіс", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 20.04.2011, оформленим протоколом № 2 від 20.04.2011, та зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради від 22.04.2011, є однією особою, якій було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17 має преюдиційне значення для розгляду для даної справи, а обставини в ньому встановлені не підлягають доказуванню у даній справі.

У відповідь на лист від 24.01.2018 відповідач звернувся до позивача з листом № 3 від 13.02.2018, в якому повідомив про те, що в статуті товариства прізвище учасника зазначено як ОСОБА_6, ним же підписано статут, тож відповідачем приведено відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у відповідність до статуту товариства.

В листі від 23.03.2018 позивач повторно просив негайно вжити заходів для виправлення прізвища ОСОБА_1 в реєстрі та посилався на рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17.

Відповідач листом № 8 від 10.04.2018 повідомив позивача про те, що інформація про засновників товариства внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у відповідність до статуту товариства, змінення відомостей про фізичну особу в реєстрі не належить до компетенції директора відповідача.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 29.03.2018, в якому зазначив про відсутність відповіді на його неодноразові запити щодо надання інформації та просив в строк до 15.04.2018 надати його уповноваженому представнику доступ (з правом робити виписки, фотографії, копії) для ознайомлення з наступною інформацією ТОВ "Будремсервіс": діючої редакції статуту; фінансових звітів суб'єкта малого підприємства за 2016-2017 роки; податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на додану вартість за 2016-2017; звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016-2017 роки; податкових декларацій з плати за землю за 2016-2017 роки; податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь осіб, і сум утриманого з них податку, за 2016-2017 роки.

Позивач в листі від 12.04.2018 зазначив, що відповіді на свої запити від 17.01.2018, від 18.01.2018, від 24.01.2018 не отримував, та повторно просив направити відповіді на них на адресу, зазначену в листі.

Відповідач листом № 9 від 14.04.2018 у відповідь на лист від 29.03.2018 повідомив про те, що на всі листи, що надходили була надана відповідь, щодо вимоги позивача, то у випадку звернення позивача або його повноваженого представника товариство готове надати всю запитувану інформацію, проте наразі довіреність видана ОСОБА_1, тоді як учасником товариства є ОСОБА_6

Листом від 03.05.2018 відповідач повідомив про те, що на всі листи відповідь буда надана та надіслана, проте не була отримана, а також наголосив на тому, що відповіді на запити в подальшому будуть направлятись безпосередньо на адресу ОСОБА_1

Листом від 15.05.2018 позивач зазначив про те, що всі представники, що звертались з листами є повноважними, що, зокрема, встановлено в рішенні суду від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17, та наголосив на незаконності дій відповідача.

Відповідач в листі № 12 від 04.06.2018 зазначив, що до жодного звернення позивача не було додано довіреності, засвідченої належним чином, та жодного разу позивачем не було вчинено дій направлених на реалізацію права на ознайомлення з документами, що стосуються діяльності товариства.

Позивач наголошує, що ненадання йому відповідачем доступу до запитуваної інформації порушує його права як учасника товариства та перешкоджає реалізації його корпоративних прав.

У судовому засіданні 04.09.2018 представник позивача наголосив на тому, що прямими доказами порушення права його довірителя на отримання інформації про фінансово-господарську діяльність відповідача (відповідних звітів) є лист позивача від 29.03.2018 та лист-відповідь відповідача № 9 від 14.04.2018.

Відтак, виходячи з того, що за результатами тривалого листування між сторонами, позивач не отримав доступу до запитуваної інформації, останній звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" надати ОСОБА_1 (його уповноваженому представнику) доступу (з правом робити виписки, фотографії, копії) для ознайомлення з наступною інформацією ТОВ "Будремсервіс": фінансових звітів суб'єкта малого підприємства за 2016-2017 роки; податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на додану вартість за 2016-2017; звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за 2016-2017 роки; податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016-2017 роки; податкових декларацій з плати за землю за 2016-2017 роки; податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь осіб, і сум утриманого з них податку, за 2016-2017 роки.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про господарські товариства" тощо, а також установчими документами товариства. Положення вказаних нормативних актів цитуються судом у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про господарські товариства" акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, повне і командитне товариство - установчого договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Господарського кодексу України установчим документом повного товариства і командитного товариства є засновницький договір. Установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Цивільного кодексу України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Цивільного кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Згідно з п. г) ч. 1 ст. 10 Закону України „Про господарські товариства" на вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Пунктом 5) ст. 116 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Пунктом 3.1.6. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Будремсервіс" передбачено, що учасники мають право одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутків та збитків. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Отже, вищезазначеними положеннями законодавства та статуту товариства закріплено право учасника одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутків та збитків.

Як вбачається з наданих суду листів, позивач через своїх представників звертався до товариства з листами з проханням про надання доступу до документів товариства.

Водночас в наданні доступу відповідач відмовляв з мотивів того, що, по-перше, учасником товариства є ОСОБА_6, тоді як до товариства звертались представники ОСОБА_1, по-друге, у зв'язку з тим, що до звернень не додавались довіреності, які б були посвідчені належним чином. Також у своїх листах відповідач зазначав, що надасть всю запитувану інформацію уповноваженому представнику.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6, як учасник ТОВ „Будремсервіс" у відповідності до положень статуту ТОВ „Будремсервіс" є однією особою.

В судовому засіданні, представником відповідача було підтверджено, що відповідач відмовляв в доступі до інформації товариства представникам ОСОБА_1 з підстав невідповідності прізвища останнього прізвищу учасника товариства до того як ознайомився з повним текстом рішення суду у праві № 911/2536/17, позаяк не був ознайомленим з мотивами його винесення. Водночас, представником відповідача в судовому засіданні було підтверджено, що на час розгляду справи в суді йому відомий зміст вказаного рішення та воно не було ним оскаржено.

Судом не приймаються вказані заперечення, виходячи з наступного. Рішення суду у справі № 911/2536/17 набуло законної сили 06.02.2018 (рішення підписано 25.01.2018, тоді як прийнято 05.12.2017, тож воно набрало сили за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній до 15.12.2017 відповідно до п. 13 Розділу ХІ. Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній на момент підписання рішення).

Відповідачем надано суду копію його звернення адресованого Голові Господарського суду Київської області та датоване 25.01.2018, за змістом якого, відповідач просив вжити заходів щодо пришвидшення виготовлення та видачі повного тексту рішення у справі, позаяк останнє винесене 05.12.2017, проте, станом на дату звернення, не підписано та, відповідно, не вручене сторонам у справі.

Вказане звернення надано суду в якості доказу того, що відповідач не був обізнаний зі змістом судового рішення, та, відповідно, правомірно посилався на це в листі-відповіді позивачу від № 1 від 05.02.2018, а також в листі № 3 від 13.02.2018 та листі № 9 від 14.04.2018, в яких повідомляв про те, що в статуті товариства прізвище учасника зазначено як ОСОБА_6, ним же підписано статут, у зв'язку з чим особа, яка надала довіреність представнику, який запитував інформацію не відповідає особі, визначеній як учасник ТОВ „Будремсервіс" (абз. 5 листа № 9 від 14.04.2018).

Суд оцінює вказані твердження критично, оскільки факт неотримання відповідачем рішення не може свідчити про правомірність відмов відповідача у вищезазначених листах та фактичного його невиконання, позаяк відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись зі змістом рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, крім того, представник відповідача був присутній в судовому засіданні, в якому було винесено рішення, а відтак був обізнаний про його існування. Крім того, суд враховує ту обставину, що після звернення з листом від 25.01.2018 до Голови Господарського суду Київської області, відповідач не надав жодних доказів того, що він вчиняв дії щодо отримання повного тексту рішення, не дивлячись на те, що на його зміст посилався позивач у листі від 23.03.2018. Натомість, відповідач вчинив такі дії лише під час розгляду справи №911/1038/18.

Оскільки рішення суду у справі № 911/2536/17 набуло законної сили, то факти встановлені в ньому не потребують доказування у даній справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що, зокрема, у листі № 9 від 14.04.2018 товариство повідомило про те, що у випадку звернення позивача або його повноваженого представника товариства готове надати всю запитувану інформацію, однак, жодна особа не звернулась до відповідача з метою ознайомлення з документами. Крім того, лист від 06.02.2018, в якому відповідач також підтверджував свою готовність надати запитувану інформацію уповноваженому представнику, не був отриманий позивачем, що свідчить про те, що відповідач не має дійсного наміру на ознайомлення з запитуваною інформацією.

Суд не погоджується з вказаними запереченнями відповідача, виходячи з наступного.

Щодо неотримання листів позивачем, то вказане не приймається судом, оскільки листування між сторонами має триваючий характер, та неотримання позивачем декількох листів не може свідчити про те, що позивач не має дійного наміру отримати запитувану інформацію.

Крім того, з листування між сторонами вбачається, що позивач неодноразово просив відповідача надати запитувані документи та обґрунтовував своє право рішенням суду у справі № 911/2536/17, яке, зокрема, станом на дату листа від 23.03.2018 вже набуло законної сили.

З листів наданих суду вбачається, що відповідач не надав суду доказів того, що він повідомляв позивача про час та місце ознайомлення з документами або інше, що свідчило б про реальний намір відповідача надати запитувані документи.

Суд наголошує на тому, що не можуть бути визнані правомірними дії відповідача в частині ненадання визначеної законом інформації щодо діяльності товариства учаснику з підстав того, що відповідач не знав про зміст рішення суду у справі № 911/2536/17, позаяк нездійснення відповідачем дій щодо ознайомлення зі змістом рішення, прийнятого за його участю, яким було встановлено тотожність особи позивача особі учасника ТОВ „Будремсервіс" призвело до порушення прав учасника товариства, за захистом яких останній звернувся до суду

Суд враховує, що на момент звернення позивача з листом від 29.03.2018 і надання відповідачем відповіді листом № 9 від 14.04.2018 рішення суду у справі № 911/2536/17 набуло законної сили і відповідач знав і повинен був знати про його існування, проте не провів жодних юридично значущих дій з метою ознайомлення з його змістом.

Суд також наголошує та враховує при прийнятті рішення ту обставину, що, навіть після ознайомлення зі змістом рішення суду у справі № 911/2536/17, відповідач не здійснив жодних дій, спрямованих на усунення порушеного права учасника на ознайомлення з результатами фінансово-господарської діяльності товариства, що підтверджує факт відсутності реальних намірів відповідача надати запитувану інформацію у добровільному порядку.

Отже, виходячи з наведено, суд вважає, що відповідачем неправомірно тривалий час не надається інформація щодо діяльності товариства його учаснику, що порушує корпоративні права останнього.

Крім того, заперечуючи проти позову відповідач також зазначав, що виходячи з положень чинного законодавства, товариство зобов'язане надати учаснику на його вимогу лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства.

Суд погоджується з вказаними запереченнями, виходячи з наступного.

За змістом ст. 88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Пунктом 3.1.6. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Будремсервіс" передбачено, що учасники мають право одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутків та збитків. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Водночас, ані чинним законодавством, ані статутом відповідача не передбачено обов'язку товариства надавати учаснику товариства інформації відмінної від річних балансів, звітів товариства про його діяльність, протоколів зборів.

Згідно з положеннями ст. 200 Цивільного кодексу України та ст. 2 Закону України "Про інформацію" інформацією є відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях (у вигляді документів) або відображені в електронному вигляді. Положення чинного законодавства та Статуту товариства не регламентують процедуру, а також форму отримання учасником товариства інформації щодо діяльності товариства. Відсутність визначеного способу надання інформації не може бути достатньою підставою для відмови товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник, адже така відмова є за своєю суттю безпідставним обмеженням права особи у виборі форми одержання інформації (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 904/3679/17).

Отже, враховуючи все вищевикладене, те, що відповідачем не надано суду доказів того, що він повідомляв позивача про час та місце ознайомлення з документами або доказів надання позивачу запитуваних документів, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" надати ОСОБА_1 його уповноваженому представнику) доступ (з правом роботи виписки, фотографії, копії) для ознайомлення з інформацією про діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс", а саме - фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва за 2016-2017 роки.

В задоволенні інших вимог суд відмовляє, з підстав того, що надання таких документів не передбачено ані чинним законодавством, ані статутом товариства.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі, позаяк сплачена позивачем сума судового збору є мінімальною для такої категорії спорів.

Керуючись ст.ст. 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Чехова, буд. 2, ) надати ОСОБА_1 (02081, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) (його уповноваженому представнику) доступ (з правом роботи виписки, фотографії, копії) для ознайомлення з інформацією про діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Чехова, буд. 2, ), а саме - фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва за 2016-2017 роки;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Чехова, буд. 2, ) на користь ОСОБА_1 (02081, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 1762,00 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2018.

Суддя А.Ф. Черногуз