КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Справа№ 911/3837/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Коненко О.С. - представник на підставі договору від 08.06.2018 р.,

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2018 року

у справі №911/3837/17 (суддя Шевчук Н. Г.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

про стягнення 177 337,48 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії №0124 від 25.05.2016 по оплаті використаної активної і реактивної електроенергії та перевищення договірної величини

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення 71 923,15 грн. вартості використаної активної електроенергії, 55 737,95 грн. вартості реактивної електроенергії, 31046,70 грн. перевищення договірної потужності, 18331,63 грн. пені, 3251,29 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання електричної енергії №0124 від 25.05.2015 в частині своєчасної оплати за отриману електроенергію.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем неодноразово подавались заяви про збільшення та зменшення позовних вимог, відповідно до останньої заяви про зменшення позовних вимог (вх. № 6258/18 від 29.03.2018 р.) позивач просив стягути з відповідача 75 826,42 грн. вартості використаної активної електроенергії, 56 794,54 грн. вартості реактивної електроенергії, 31 046,70 грн. перевищення договірної потужності, 9 899,26 грн. пені та 3 770,56 грн. 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.05.2018 у справі №911/3837/17 позов задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" 75 826 грн. 42 грн. вартості використаної активної електроенергії, 56 794 грн. 54 коп. вартості реактивної електроенергії, 31 046 грн. 70 коп. перевищення договірної потужності та 2 455 грн. 02 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе обов'язків в частині здійснення платежів за договором, внаслідок чого за період з 24.07.2015 р. по 31.12.2017 р. за відповідачем утворилась заборгованість з спожитої активної електроенергії в розмірі 75826,42 грн., за період з 22.04.2015 р. по 31.12.2017 р.; за перетікання реактивної електроенергії 56794,54 грн., а також 31046,70 грн. за перевищення договірної потужності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2018 року по справі № 911/3837/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Київобленерго".

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем в акті звіряння розрахунків за реактивну енергію від 14.12.2017 р. не враховано часткову сплату відповідачем грошових коштів на підставі платіжного доручення № 66 від 25.11.2015 р. та № 68 від 23.12.2015 р. Також апелянт зазначив, що ДП «Санаторій «Зірка» не споживає більше 5 000 кВт/год. самостійно, проте саме через те що до відповідача підключені субспоживачі ця сума перевищує 5 000 кВт/год.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2018 р., для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М. А., судді: Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі № 911/3837/17, призначено до розгляду на 11.09.2018 року.

Позиції учасників справи

13.08.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" без задоволення.

Відповідач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказав, зазначені в апеляційній скарзі оплати враховані ПрАТ «Київобленерго» в розрахунках. Також зазначив, що підтвердженням споживання відповідачем більше 500 кВт/год. активної електроенергії щомісяця є рахунки-фактури.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, між Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" та Дочірнім підприємством "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 25.05.2015 р. був укладений договір постачання електричної енергії №0124, відповідно до якого позивач зобов'язувався продавати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов'язувався оплачувати позивачу вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснювати інші платежі за умовами цього Договору.

Відповідно до п. 1.1. цього договору позивач зобов'язався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб його електроустановок, а відповідач в свою чергу оплачувати позивачу вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснювати інші платежі за умовами цього договору.

Згідно з п.п. 2.3.2, 2.3.3 договору споживач зобов'язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки, а також оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків № 4 "Порядок розрахунків" та № 7 "Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії".

Пунктом 2.3.4. договору передбачено обов'язок відповідача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 до договору.

Згідно з п. 7.1. договору, облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами додатку № 4 до договору та додатку № 5 до договору.

За твердженням позивача, останній відпустив відповідачу електричну енергію по договору №0124 від 25.05.2015 р., однак ДП "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" порушувались умови договору та ПКЕЕ шляхом невиконання обов'язку по оплаті за поставлену електроенергію за період з 24.07.2015 р. по 31.12.2017 р.

Матеріали справи містять рахунки фактури, які виставлені позивачем за весь період споживання (квітень 2015 р. - грудень 2017 р.)

Позивач, звертаючись з даними вимогами, зазначає, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе обов'язків в частині здійснення платежів за договором, внаслідок чого за період з 24.07.2015 по 31.12.2017 за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 75 826,42 грн., за період з 22.04.2015 по 31.12.2017 за перетікання реактивної електроенергії 56 794,54 грн., а також 31 046,70 грн. за перевищення договірної потужності.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору про надання послуг, згідно якого в силу вимог ст. 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією (чинних на момент виникнення даних правовідносин), Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач стверджує, що між Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" та Дочірнім підприємством "Санаторій "Зірка" закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 25.05.2015 р. укладений договір постачання електричної енергії № 0124, на підтвердження чого позивачем було надано копію зазначеного договору.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, надана позивачем копія договору не відповідає вимогам Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації „Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163- 2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55) щодо засвідчення копій документів, в той час як оригінал договору постачання електричної енергії № 0124 позивачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Однак, сам факт укладення договору постачання електричної енергії №0124 від 25.05.2015 р. сторонами у справі не заперечується.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Законом України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №575/97-ВР, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України №28 від 31.07.1996р., які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 6.1. Правил користування електричною енергією, (далі - ПКЕЕ), розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.

Відповідно до пункту 6.11 ПКЕЕ остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначених за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених цими правилами.

В матеріалах справи наявні виставлені позивачем відповідачу рахунки-фактури на сплату за використану електричну енергію за період з липня 2015 р. по грудень 2017 р., згідно з яких останній зобов'язувався сплатити 100 % фактично спожитої енергії.

Відповідачем свій обов'язок щодо сплати отриманої електричної енергії було виконано частково, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за активну електричну енергію у сумі 75 826,42 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Пунктом 6.16 ПКЕЕ встановлено обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Згідно рахунку на електроенергію № за травень 2016 р. відповідачем фактично було спожито електроенергії у розмірі 28 278 кВт/год., що перевищує на 16 276 кВт/год. очікуваний місячний обсяг споживання енергії.

Таким чином, відповідно до розрахунку 16 276 кВт/год. * 1,5894 (тариф) = 25 872,25 грн., (з урахуванням ПДВ 20%) заборгованість з перевищення договірної потужності складає 31 046,70 грн.

Величина плати за перетікання реактивної енергії на межі розподілу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, що затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року N 19.

Відповідно до пункту 3.1. Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 N 28 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за N 417/1442, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт х год. та більше.

Площадками називаються територіально відокремлені (розташовані за різними адресами) об'єкти споживача (цехи, підрозділи тощо), які не мають внутрішніх електричних зв'язків між собою.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за перетікання електричної енергії та рахунків-фактур за спожиту реактивну енергію у період з 22.04.2015 р. по 31.12.2017 р. заборгованість за перетікання реактивної електроенергії складає 56 794,54 грн.

В той же час, платіжні доручення № 66 від 25.11.2015 р. та № 68 від 23.12.2015 р., на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були враховані позивачем та судом першої інстанції в розрахунку визначення суми спожитої реактивної енергії.

Посилання апелянта на те, що ДП «Санаторій «Зірка» не споживає більше 5 000 кВт/год. самостійно, спростовується наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами за весь період нарахування коштів з перетікання реактивної електричної енергії.

Твердження відповідача про те, що до відповідача підключені субспоживачі, які і споживають електроенергії на 5 000 кВт/год., не підтверджені відповідачем належними та допустимими доказами.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 75 826,42 грн. за період з 22.04.2015 р. по 31.12.2017 р., за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 56 794,54 грн., а також 31 046,70 грн. за перевищення договірної потужності, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства, які закріплені у ГПК України є, зокрема, принципи змагальності сторін та диспозитивності.

Принцип змагальності сторін означає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених ГПК України. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, а також кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу принцип диспозитивності означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, оскільки висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування рішення господарського суду Київської області від 03.05.2018 року у справі № 911/3837/17 в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторій "Зірка" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2018 року у справі № 911/3837/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2018 року у справі № 911/3837/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/3837/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.09.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова