РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2018 р. Справа № 910/5971/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс "

до Фізичної особи - підприємця Разової Наталії Володимирівни

про визнання недійсним договору від 01.09.2016 р. № 01/09/2016 та визнання недійсними актів приймання - здачі виконаних послуг.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Щелков П.С. - предст.

Від відповідача Петренко С.В. - предст.

Рішення прийняте 06.09.2018 р., оскільки підготовче засідання 05.07.2018 р. відкладалось, у підготовчому засіданні 09.08.2018 р. оголошувалась перерва, а у судовому засіданні 30.08.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 06.09.2018 р.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця Разової Наталії Володимирівни про:

- визнання недійсним договору від 01.09.2016 р. № 01/09/2016, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " та фізичною особою - підприємцем Разовою Наталією Володимирівною,

- визнання недійсними актів приймання - здачі виконаних послуг: від 30.09.2016 р. № 01, від 31.10.2016 р. № 02, від 30.11.2016 р. № 03, від 31.12.2016 р. № 04, від 31.01.2017 р. № 01, від 28.02.2017 р. № 02, від 30.03.2017 р. № 03, від 30.04.2017 р. № 04, від 19.05.2017 р. № 05, від 30.06.2017 р. № 06, від 31.07.2017 р. № 07, від 31.08.2017 р. № 08, від 30.09.2017 р. № 09.

- застосування наслідків недійсності документів, шляхом повернення товариству з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " 38600,00 грн. ( згідно заяви позивача про уточнення позовних вимог від 20.07.2018 р. )

Разом із позовною заявою представником позивача була подана заява про забезпечення позову.

Ухвалою від 21.05.2018 р. у задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.05.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/5971/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 05.07.2018 р.

14.05.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подане клопотання про витребування у Фізичної особи - підприємця Разової Наталії Володимирівни оригіналів всіх первинних документів бухгалтерського обліку та інших будь - яких документів, що підтверджують виникнення, зміну та/або припинення відносин, а також надання послуг за договором від 01.09.2016 р. № 01/09/2016, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " та фізичною особою - підприємцем Разовою Наталією Володимирівною.

Ухвалою від 05.07.2018 р. підготовче засідання було відкладено до 09.08.2018 р., а також витребуванні у відповідача вказані документи.

У підготовчому засіданні 09.08.2018 р. оголошувалась перерва до 30.08.2018 р.

Ухвалою від 30.08.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 06.09.2018 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

01.08.2018 р. через канцелярію суду позивачем ( директором ОСОБА_4 ) подана заява про відмову від позову.

Обгрунтовуючи зазначену заяву останній посилається на те, що він є директором ТОВ " Плато Плюс ", а поданий до суду позов підписаний неуповноваженою особою.

Суд у задоволенні зазначеної заяви відмовляє, оскільки станом на день подання товариством з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " позовної заяви до суду директором вказаного підприємства є ОСОБА_5, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ станом на 07.05.2018 р., а також станом 09.08.2018 р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 р. між позивачем ( замовником ) та відповідачем ( виконавцем ) був укладений договір № 01/09/2016

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язався надати позивачу послуги по веденню бухгалтерського і податкового обліку на підприємстві останнього.

На підставі вказаного договору між сторонами за період з 01.09.2016 р. по 31.07.2017 р. були підписані акти приймання - здачі виконанних робіт на загальну суму 38600,00 грн., а саме:

- від 30.09.2016 р. № 01 на суму 2000,00 грн.

- від 31.10.2016 р. № 02 на суму 2800,00 грн.

- від 30.11.2016 р. № 03 на суму 2800,00 грн.

- від 31.12.2016 р. № 04 на суму 2800,00 грн.

- від 31.01.2017 р. № 01 на суму 2800,00 грн.

- від 28.02.2017 р. № 02 на суму 2800,00 грн.

- від 30.03.2017 р. № 03 на суму 3800,00 грн.

- від 30.04.2017 р. № 04 на суму 2800,00 грн.

- від 19.05.2017 р. № 05 на суму 2800,00 грн.

- від 30.06.2017 р. № 06 на суму 3800,00 грн.

- від 31.07.2017 р. № 07 на суму 2800,00 грн.

- від 31.08.2017 р. № 08 на суму 2800,00 грн.

- від 30.09.2017 р. № 09 на суму 3800,00 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що договір № 01/09/2016 від 01.09.2016 р. та акти приймання - здачі виконанних робіт на загальну суму 38600,00 грн. укладені з порушенням встановленого Законами України порядку, а саме підписані неуповноваженою особою.

Станом на дату укладення договору, а також на дату підписання актів приймання - здачі виконанних робіт у ОСОБА_4 були відсутні повноваження директора ТОВ " Плато Плюс ", що підтверджується витягами з ЄДРПОУ.

Разом з тим, суд ввжає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2015 р. № 370/890/15-ц позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені та поновлено його на посаді директора ТОВ " Плато Плюс " і наказ товариства з обмеженою відповіальінстю " Плато Плюс " № 1-к від 21.01.2015 р. про покладення обов'язків керівника підприємства на ОСОБА_5 скасовано.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншо справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення Макарівського районного суду Київської області від 03.10.2016 р. № 370/890/15-ц має преюдиційне значення для вирішення даного господарського спору.

Суд вважає, що ОСОБА_4 на момент підписання спірного договору, а також спірних актів був директором Товариства з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " і відповідно мав повноваження на підписання вказаних договорів та актів приймання - здачі виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ).

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що при укладанні спірного договору сторонами було дотримано норми чинного законодавства, а саме:

- зміст правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства.

- волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі;

- спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства;

- правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Пунктом 3.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 р. №11 " Про деякі питання визнання правочинів ( господарських договорів ) недійсними " передбачено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України ). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним договору від 01.09.2016 р. № 01/09/2016 та визнання недійсними актів приймання - здачі виконаних послуг.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що ОСОБА_5 не є директором Товариства з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс ", а тому є неуповновженою особою щодо подачі до суду даної позовної заяви судом до уваги не приймається, оскільки згідно витягу з ЄДРПОУ станом на 14.05.2018 р. ( на дату подачі позову до суду ) ОСОБА_5 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю " Плато Плюс " і на час розгляду справи також є директором вказаного підприємства, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ станом на 09.08.2018 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 21.09.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук