ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про призначення експертизи
12.09.2018р. Справа №905/1025/18
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М.,
при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,
про відшкодування збитків в сумі 2 829 238 464 грн.
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1 довіреність № 99/3 від 07.08.2018р.
від відповідача ОСОБА_2 довіреність № 01/11.94/2 від 22.05.2018р.
В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1025/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування збитків (упущеної вигоди) в сумі 215 342 400,00 грн.
15.08.2018р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява б/н від 14.08.2018р. про зміну предмету позову, згідно з якою позивач заявив вимоги про стягнення 2 829 238 464 грн. в якості відшкодування збитків (упущеної вигоди) від самовільного користування надрами, які були надані в користування ТОВ «Краснолиманське» на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003р. та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки №2724 від 24.12.2013р.
Виходячи зі змісту вказаної заяви, позивач фактично збільшив вимоги про стягнення збитків (упущеної вигоди) від самовільного користування надрами.
Згідно з п.2 ч.2, ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Відтак, зважаючи на приписи п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, заява б/н від 14.08.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про зміну предмету позову розцінюється як заява про збільшення розміру позовних вимог та приймається судом.
Заперечення відповідача №01/11-165/6 від 31.08.2018р. на заяву про зміну предмету позову відхиляються судом як безпідставні та необґрунтовані з огляду на те, що право позивача, зокрема, зменшити або збільшити розмір позовних вимог гарантовано чинним господарським процесуальним законодавством України.
30.12.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (сторона 1) та Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» (сторона 2) укладено договір про надання послуг виробничого характеру №569/12.
За змістом розділу 1 вказаного договору сторона 2 надає стороні 1 послуги, необхідні для здійснення останньою усіх процесів виробництва починаючи з операцій технологічного комплексу поверхні до розтину та підготовки запасів вугілля, їх добування у межах її гірничого відводу, збагачення та охорони праці, правил техніки безпеки, правил технічної експлуатації, промислової санітарії та екології, виконання складських операцій, надання послуг соціального характеру.
У відповідності до п.4.1 зазначеного договору (в редакції додаткової угоди №7) починаючи з підсумків роботи за січень 2012р., вартість наданих послуг визначається на підставі актів виконаних робіт, наданих стороною 2 стороні 1, у відповідності з фактично виконаними обємами та на підставі висновку про прийнятність та правильність застосування «Методики визначення фактичних загальношахтних витрат по Державному підприємству «Вугільна компанія «Краснолиманська» відповідно до договору №569/12 від 30.12.2003р.», затвердженого Інститутом економіки промисловості НАН України 17.01.2006р. з уточненнями, що до загальношахтних витрат включаються усі витрати по електроенергії, за виключенням ЦЗФ «Краснолиманська» та обєктів соціальної сфери, які не знаходяться на території промислової площі, та загальношахтні витрати будуть розподілятись пропорційно добутку рядового вугілля, у відповідності до приведеної в додаткової угоді формулі. Для врахування фактичних простоїв сторони 1 щомісячно до 30 числа поточного місяця, сторона 1 надає заявку щодо надання послуг виробничого характеру стороні 2, відповідно до планових обємів на наступний місяць стосовно добутку та проведенню гірничих виробку. Сторона 2 за розрахунковий місяць надає стороні 1 на оплату акт наданих послуг на підставі акту фактичного виконання заявлених послуг, затверджений представниками сторони 1.
Додатковою угодою №11 від 20.06.2014р. строк дії договору встановлено до 19.12.2032р.
Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, 05.09.2014р. територія Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та всі побутові та виробничі будівлі, які перебували в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» були захоплені невідомими озброєними людьми, що призвело, зокрема, до зупинення діяльності підприємства позивача (наказ №1861 від 10.09.2014р.).
Сертифікатом №1718 від 20.11.2014р. Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили (форс-мажору) в силу приписів розділу 9 договору №569/12 від 30.12.2003р.; початок дії обставин форс-мажору 05.09.2014р.
Після спливу обставин, якими за позицією позивача було зумовлено зупинення діяльності товариства, 01.11.2017р. відбулась спільна нарада представників Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», що оформлена протоколом б/н від 01.11.2017р., за змістом якого вбачається визнання сторонами спірних відносин фактів:
позбавлення позивача з 01.10.2014р. доступу до документів, офісної техніки, обладнання, а також запасів вугілля, що знаходяться в гірничих виробках в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське»;
проведення без достатніх правових підстав з жовтня 2014 року силами ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничих робіт з видобутку вугілля та проведення гірничих виробок у межах ділянки надр, яка надана у користування ТОВ «Краснолиманське» (код
використання без достатніх правових підстав з жовтня 2014 року у господарській діяльності ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» обладнання, яке належить ТОВ «Краснолиманське».
Додатково сторони встановили, що з дати проведення наради ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» припиняє будь-які роботи у межах ділянки надр, яка надана у користування ТОВ «Краснолиманське» , та забезпечує позивачеві безперешкодний доступ до робочих місць в офісних та виробничих приміщеннях на території ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», а також до запасів вугілля, що знаходяться в гірничих виробках в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське».
Як вказує позивач, в процесі спільного огляду гірничих виробок в технічних межах шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в, комісією було встановлено факт несанкціонованого добування вугілля Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська», а саме встановлено, що в період з 01.10.2014р. по 01.11.2017р. відбувалось зменшення балансових запасів вугілля в межах гірничого відводу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»: з 01.10.2014р. до 31.12.2014р. 130 000 т, 2015р. 1 228 000 т, 2016р. 1 139 000 т, з 01.01.2017р. по 01.10.2017р. 447 000 т; загалом 2 944 000 т вугілля (протокол технічної наради з розгляду руху балансових запасів вугілля на площі гірничого відводу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» у період з 2014 2017 р.р.), що підтверджено Протоколом технічної наради по розгляду руху балансових запасів на площі гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське» в період 2014-2017 рік.
Крім того, як свідчать матеріали справи, Державною службою України з питань праці Головного управління держпраці у Донецькій області здійснено перевірку Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» щодо дотримання останнім вимог гірничого законодавства за місцем розташування гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське» з метою визначення обсягу гірничої маси (із зазначенням конкретної частки вугілля в цій масі), що була фактично видобута державним підприємством у період часу з 05.09.2014р. до 29.03.2016р. в межах шахтного поля ТОВ «Краснолиманське».
Під час проведення вказаної перевірки була вивчена маркшейдерська, геологічна та інша документація Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», на підставі якої звересня 2014 року по березень 2016 року вівся маркшейдерський облік видобутку вугілля на вищезазначених підприємствах; на у зазначений період вівся маркшейдерський облік видобутку вугілля на вищезазначених підприємствах; у зазначений період маркшейдерські виміри у шахті та розрахунки обсяги виконаних робіт та видобутку вугілля в межах ділянки надр яка надана у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» здійснювався відповідними службами Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська»; були проаналізовані результати обстеження гірничих виробок посадовими особами Головного управління держпраці у Донецькій області, які приймали участь у перевірці; встановлено обсяг видобутку в період з 01.09.2014р. по 01.03.2016р. в межах ділянки надр, яка надана у користування ТОВ «Краснолиманське» рядового вугілля 2 213 372 т, по чистим вугільним пачкам 1 506 541 т.
Вказані дані відображено у акті №06.4-08 від 29.03.2016р. перевірки субєкта господарювання Державної служби України з питань праці Головного управління держпраці у Донецькій області.
Таким чином, за твердженням позивача, з огляду на те, що Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» всупереч діючого законодавства без наявного спеціального дозволу та акту про надання гірничого відводу здійснювало несанкціоноване видобування камяного вугілля з ділянки надр, що надана у користування Товариству з
обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», в результаті чого видобуло 2 944 000 т вугілля, чим спричинило позивачу збитки (упущена вигода) у загальній сумі 2 829 238 464 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2 944 000 т * 2535 грн. * 37,91%, де:
- 2 944 000 т обсяг самовільно видобутого вугілля за період 2014 2017 р.р.;
- 2535 грн. вартість 1 т вугілля, Визначена на підставі протоколу наради з питань визначення граничної ціна на вугільну продукцію (затверджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від 30.03.2018р.;
- 37,91% - рентабельність продукції, визначена на підставі даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності про ТОВ «Краснолиманське».
У відзиві №01/11-126/8 від 09.07.2018р. відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, з посиланням на те, що Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» продовжувало свою виробничу діяльність з видобування камяного вугілля, оскільки зупинення ведення гірничих робіт могло призвести до неповоротних наслідків та неможливості у подальшому відновити роботу підприємства, що суперечить стратегічним інтересам держави, а саме виникнення соціальних та економічних збитків для всього регіону Донецької області, недоотримання та втрату грошових коштів бюджетами міст Покровського району, відсутність забезпечення більше 3 тисяч людей робочими місцями. Водночас, відповідач зауважував, що видобуток камяного вугілля здійснювався за договором №569/12 від 30.12.2003р. При цьому, сам факт непередання позивачу видобутого вугілля, відповідачем не заперечувався.
У запереченні №01/11-165/6 від 31.08.2018р. Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» вказувало на недоліки наданого позивачем розрахунку розміру збитків (упущеної вигоди), зокрема, щодо обґрунтованості та правильності використаних складових.
03.09.2018р. відповідач звернувся до суду з клопотанням б/н від 31.08.2018р. про призначення по справі судової економічної експертизи з метою визначення розміру суми збитків (упущеної вигоди); проведення експертизи просило доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз; на вирішення експерта поставити наступні питання: чи відповідає заявлена ціна на вугільну продукцію динаміці формування вартості вугільної продукції виходячи з економічних показників за 2014-2017 р.р.; яка гранична ціна на вугільну продукцію за 2014 2017 р.р.
Представник позивача у судове засідання 12.09.2018р. зявився, позовні вимоги (з урахуванням заяви б/н від 14.08.2018р.) підтримав, проти задоволення клопотання про призначення судової економічної експертизи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання 12.09.2018р. зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував,просив суд задовольнити клопотання про призначення судової економічної експертизи.
В силу приписів п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України упідготовчому засіданні суд вирішує питання, зокрема, про призначення експертизи.
Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: - для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; - жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.
Відповідно до пунктів 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи, проведення якої вирішено доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.
За змістом п.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 р. витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.
Відтак, за висновками суду, позивач та відповідач є заінтересованими особами, які мають нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.
Керуючись ст.ст. 12, 99-101, 177, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
2. На вирішення експертів поставити наступні питання:
2.1. Який обсяг видобутого вугілля у період з жовтня 2014 по 1 листопада 2017р. р. в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в ?
2.2. Встановити вартість видобутого вугілля у період з жовтня 2014 по 1 листопада 2017р. р. в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в з урахуванням ціни на вугільну продукцію в динаміці формування вартості вугільної продукції виходячи з економічних показників та граничної ціни на вугільну продукцію у період з жовтня 2014 по 1 листопада 2017р.
2.3. Визначити розмір витрат, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за надані послуги за договором №569/12 від 30.12.2003р. за період з жовтня 2014 по 1 листопада 2017р. з урахуванням приписів п.2.3.1 договору №569/12 на здійснення послуг виробничого характеру та додаткових угод до нього.
2.4. З урахуванням результатів дослідження питань, зазначених в п.п.2.2, 2.3 резолютивної частини ухвали, встановити розмір збитків від самовільного користування відповідачем надрами, які надані позивачеві в користування на підставі спеціального дозволу №3316 від 19.13.2003 року та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки 24.12.2013 року за №2724.
3. Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.
4. Ухвалу та матеріали справи №905/1025/18 надіслати до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
5. Зобов'язати сторони на вимогу експертів надати всі документи необхідні для проведення експертизи.
6. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» та Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» попередньо в рівних частинах оплатити вартість судової економічної експертизи, докази чого надати до матеріалів справи.
7. Зобов'язати експертів, які будуть проводити експертизу, направити висновки за результатами проведення даної судової експертизи до господарського суду Донецької області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Інформацію по справі можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України(dn.arbitr.gov.ua).

Суддя О.М. Сковородіна