УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

14.09.2018Справа № 910/12259/18
Суддя Бондаренко Г. П., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства "Завод "Дагдізель"

до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г. І. Петровського"

про стягнення 382 888 дол. США 00 центів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Завод "Дагдізель" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Київський завод автоматики ім. Г. І. Петровського" (далі - відповідач) про стягнення 382 888 дол. США 00 центів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем було неналежним чином виконано умови контракту № 555/221/13 від 05.06.2013, який був укладений на підставі державних контрактів № З/1/6/0155/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013 та № З/1/6/0156/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 382 888 дол. США 00 центів, з яких 348 080, 00 дол. США основної заборгованості, 34 808, 00 дол. США неустойки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч наведеним вимогам закону позивач не зазначив відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, а також не зауважив, що такі відомості щодо відповідача йому не відомі.

Крім того, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку з розглядом справи.

У п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У тексті позовної заяви позивач посилається на державні контракти № З/1/6/0155/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013 та № З/1/6/0156/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013, проте жодний з вищезазначених контрактів позивачем не було додано до матеріалів позовної заяви.

Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При поданні даної позовної заяви з додатками позивачами не було належним чином засвідчено копії доданих до позову документів, зокрема на деяких копіях відсутні дати їх засвідчення, а на інших відсутні ініціали та прізвище особи.

Як встановлено судом, позовну заяву підписано представником позивача за довіреністю № 253-06-17 від 22.08.2018 - ОСОБА_1

Оскільки позовну заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно положень ч. 1, 3, 4, 7 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи, в тому числі повноваження щодо підписання заяв, клопотань, тощо мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Оригінал довіреності приєднуються до матеріалів справи.

Отже, положеннями ст. 60 ГПК України внормовано, що документом, який підтверджує повноваження представника є оригінал довіреності. Проте, до позовної заяви в якості документу, який підтверджує повноваження представника було додано копію довіреності № 253-06-17 від 22.08.2018, взагалі незасвідчену. Тобто до позовної заяви всупереч вимогам ч. 5 ст. 164 ГПК України не було додано документа, що підтверджує повноваження представника.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009 № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень у поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Судом встановлено, що матеріали позовної заяви, поданої до суду, не містять опис вкладення у цінний лист, за відсутності якого суд позбавлений можливості перевірити факт направлення позовної заяви з усіма доданими до позову додатками на адресу відповідача.

Отже, для належного виконання вимог Господарського процесуального кодексу України, позивачеві слід подати суду докази направлення відповідачеві позовної заяви з додатками, а саме опис вкладення із переліком всіх документів, що направляються стороні.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. 00 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Так, Акціонерним товариством "Завод "Дагдізель" заявлено 1 (одну) вимогу майнового характеру, а саме про стягнення заборгованості у загальному розмірі 382 888 дол. США 00 центів., що в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України (2802.6096) на день подання позову (13.09.2018) становить 1 073 085 737, 68 грн, тобто розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем становить 616 700 грн. 00 коп.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Таким чином, в додатках до позовної заяви відсутні докази сплати судового збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" та не надано суду належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Тож, відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 616 700 грн. 00 коп. за подання позовної заяви майнового характеру та надати суду докази сплати, а саме оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Акціонерного товариства "Завод "Дагдізель" без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви із зазначенням відомих номерів засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти та відповідача;

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- заяву з попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат по справі, які позивач поніс та з яких сум складаються вказані витрати;

- належним чином засвідчені копії державних контрактів № З/1/6/0155/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013 та № З/1/6/0156/ГК-13-ДГОЗ від 25.04.2013;

- подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до ст. 91 ГПК України;

- подання оригіналу довіреності № 253-06-17 від 22.08.2018;

- подання документів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів - оригінал опису вкладень у цінний лист та фіскального чеку на оплату поштових послуг із переліком всіх документів, що направляються стороні;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

5. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 14.09.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко