РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Справа № 924/242/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Суддя - доповідач (головуючий суддя) Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд" на рішення господарського суду Хмельницької області ухваленого 16.07.18р. (повний текст складений та підписаний 23.07.2018р.) в м. Хмельницькому, суддею Гладієм С.В. у справі №924/242/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд", м. Васильків, Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Техноактив інвест", м. Хмельницький

про розірвання договору поставки, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Спецдріллбуд та товариством з обмеженою відповідальністю „Техноактив Інвест 01.12.2017р. шляхом надання позивачем замовлення, а відповідачем рахунку №169 від 01.12.2017р.

про стягнення 73644,00 грн.

Позивач звернувся до місцевого господарського суду із позовом, згідно якого просить розірвати укладений між сторонами, шляхом надання позивачем замовлення, а відповідачем рахунку №169 від 01.12.2017р. договір від 01.12.2017р. Крім того, просить стягнути з відповідача 73644,00грн. вартості товару неналежного маркування. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 01.12.2017р. між сторонами був укладений договір поставки індивідуального товару для виробничих потреб - турбіни RЕ536375. Договір був укладений у формі замовлення, яке надійшло від позивача на мобільний додаток Вайбер відповідача. На виконання умов договору відповідач надіслав позивачу рахунок №169 від 01.12.2017р. на суму 73644,00грн., який був оплачений позивачем згідно платіжних доручень. 07.12.2017р. була здійснена поставка товару, під час огляду якого було встановлено невідповідність маркування замовленої турбіни (замість турбіни RЕ536375 була поставлена турбіна 178745), про що складено відповідний акт. Враховуючи, що відповідач відмовляється проводити заміну товару, а також керуючись ст. ст. 611, 651, 653 ЦК України позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.07.18р. у справі №924/242/18 у позові товариства з обмеженою відповідальністю Спецріллбуд, м. Васильків, Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю ТехноактивІнвест, м. Хмельницький про розірвання договору поставки, укладеного між ТОВ Спецріллбуд та ТОВ ТехноактивІнвест 01.12.2017р. шляхом надання позивачем замовлення, а відповідачем рахунку № 169 від 01.12.2017 року, а також про стягнення 73644,00 грн. вартості товару неналежного маркування відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд вказує, щопозивачем не підтверджено належними та допустимими доказами продажу йому відповідачем турбіни модифікації 178745, замість заявленої турбіни модифікації RE556375

Не погоджуючись із рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд" - звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 16.07.18р. у справі №924/242/18 скасувати. Прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги про розірвання договору поставки, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Спецдріллбуд та товариством з обмеженою відповідальністю „ТехноактивІнвест 01.12.2017р. шляхом надання позивачем замовлення, а відповідачем рахунку №169 від 01.12.2017р. та стягнення 73644,00 грн. Здійснити розподіл судових витрат.

Головні доводи апеляційної скарги позивача стосувались тієї обставини, що поза увагою суду 1-ї інстанції залишилось що, отримавши товар неналежного маркування, уповноважені особі Апелянта діяли в повній відповідності до вимог п. 6, 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарі народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітраж при ОСОБА_3 СРСР від 25.04.1966 року (із змінами та доповненнями внесеними Постановою Держарбітражу СРСР від 14.11.1974 року № 98), як є чинною на території України на даний час.

При цьому Відповідач був належним чином повідомлений про той факт, що 07.12.2017 року ним була поставлена турбіна 178745 замість замовленої турбіни RE556375, в той же день був складений акт про виявлені недоліки без участі представника Відповідача, оскільки останні проігнорували законні вимоги Апелянта.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що жодних термінів складення двостороннього акту, передбачених п.6 Інструкції, порушено не було, а сам акт про виявлені недоліки поставленого товару від 07.12.2018 року не потребував участі додаткового спеціаліста, оскільки головою комісії, яка складала акт, був провідний інженер, який мав змогу самостійно визначити, що поставлена турбіна 178745 не може бути використань в буровій установці, за допомогою якої здійснюється горизонтальне направлене буріння для прокладення трубопроводів різного призначення, яке являється основним видом господарської діяльності Апелянта.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.08.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.07.18р. у справі №924/242/18. Справу призначено до розгляду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2018 рокурозгляд апеляційної скарги відкладено. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Техноактивінвест" надати апеляційному суду докази.

14.03.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю "Техноактивінвест" надало апеляційному суду витребувані документи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд" - ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Техноактивінвест" - ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним, обґрунтованим, та таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ТехноактивІнвест" було виставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Спецріллбуд" рахунок на оплату №169 від 01.12.2017р. у відповідності до якогоостанньому необхідно сплатити 73644,00грн. за товар - турбіну RЕ536375.

Згідно платіжних доручень №599 від 01.12.2017р. та №605 від 07.12.2017р. товариством з обмеженою відповідальністю "Спецріллбуд" було сплачено відповідачу, за товар згідно рахунку №169 від 01.12.2017р., 15000,00грн. та 58644,00грн відповідно.

У відповідності до податкових накладних від 01.12.2017р. та 07.12.2017р. позивачем проведено оплату 73644,00грн. вартості турбіни RЕ536375.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "ТехноактивІнвест" за 2017 рік відповідачем відображено у розділі "Податкові зобов'язання" операції з продажу товару покупцю ТОВ "Спецріллбуд", індивідуальний податковий номер 05, на загальну суму 73644,00грн.

07.12.2017р. позивачем у складі комісії директора та працівників підприємства було складено акт про виявлені недоліки, згідно якого вказано, що при перевірці товару виробничо-технічного призначення - турбіни, поставленої ТОВ "ТехноактивІнвест" була виявлена невідповідність маркування заявленому, а саме: в заявці та рахунку була вказана турбіна RЕ536375, а в реальності була поставлена турбіна 178745. У зв'язку з неможливістю використання вказаного товару у своїй діяльності турбіна прийнята на склад товариства на тимчасове відповідальне зберігання.

15.12.2017р. позивач звернувся до відповідача із претензією у якій вказував про поставку турбіни іншої модифікації, ніж було домовлено між сторонами. Просив негайно вжити заходів щодо повернення отриманих коштів та зворотного транспортування безпідставно поставленої турбіни.

Листом №12 від 07.02.2018р. відповідач повідомив позивача про належне виконання товариством умов договору щодо поставки погодженої між сторонами турбіни.

Крім того, матеріали справи містять доповнення до претензії від 21.02.2018р., згідно якого позивачем вказано про зупинення прийомки товару та складення відповідного акту, в якому було вказано характер виявлених при прийомці дефектів. Крім того, запропоновано відповідачу протягом 5 робочих днів з дня отримання повідомлення прибути на склад позивача з метою складання двостороннього акту про виявлені недоліки в поставленому товарі.

На підтвердження позовних вимог позивачем подано в матеріали справи скріншот з компютерної програми "Viber" переписки між сторонами, яка стосується предмета спору.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не знайшов підстав для задоволення поданої скарги.

Судова колегія надавши юридичну оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням аналізу доводів апеляційної скарги, вважає, що встановлене дає підстави для наступних висновків.

Позивачем сформульовано дві позовні вимоги , одна з яких є вимогою про розірвання договору. Аналізуючи підстави розірвання договору, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Спецдріллбуд та товариством з обмеженою відповідальністю „ТехноактивІнвест 01.12.2017р. в спрощеному порядку шляхом надання позивачем замовлення, а відповідачем рахунку №169 від 01.12.2017р., суд апеляційної інстанції, застосовуючи наступні норми цивільного законодавства, зазначає.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (п. п. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Пунктом 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі передати майно, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

З обставин, як встановлені апеляційним судом, вбачається , що між сторонами існує зобовязання , яке має ознаки договору купівлі-продажу, предметом якого є технічне обладнання.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виставленого відповідачем рахунку №169 від 01.12.2017р. позивач попередньо сплатив вартість товару в сумі 73644,00грн., та в подальшому отримав переданий відповідачем товар. Відтак правовідносини, що виникли між сторонами містять ознаки відносин, які виникають з договорів купівлі-продажу.

Згідно зі ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Статтею 675 Цивільного кодексу України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Разом з тим, у випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки, а також іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок прийому продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання по якості та комплектності, а також тари під продукцією чи товарами, до відносин застосовується Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затверджена Постановою Держарбітражу СРСР № п-7 від 25.04.1966р. із внесеними змінами та доповненнями (надалі - Інструкція).

Позивач стверджує, що відповідач здійснив позивачу продаж товару, маркування якого не відповідає заявленому, оскільки замість турбіни RE556375 було здійснено продаж турбіни 178745. На підтвердження цих обставин позивачем подано Акт про виявлені недоліки від 07.12.2017 року і скріншоти (знімки з екрану компютера ), на яких зображено цифрове маркування товару.

Товар поставлено без жодних товаросупровідних документів та технічної документації. Відсутні первинні документи бухгалтерського обліку, товаро-транспортні документи, документи технічного характеру, на підставі яких можна ідентифікувати предмет, який передано продавцем покупцю як турбіну певної марки.

У відповідності до п.16 Інструкції при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що поступила, тари чи упаковки вимогам стандартів, технічних умов, креслень, зразків (еталонів), договору чи даним, зазначеним на маркуванні чи супровідних документах, які засвідчують якість продукції, одержувач призупиняє подальший прийом продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при її прийомі дефектів.

Отримувач також зобов'язаний викликати для участі в отриманні продукції та складанні двостороннього акту представника немісцевого виробника (відправника), якщо це передбачено основними чи особливими умовами поставки, інших обов'язкових правилах чи договорі. При немісцевій поставці виклик представника виробника (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складанні акту є обов'язковою.

Пунктом 17 Інструкції визначено, що в повідомленні про виклик направленому виробнику (відправнику) повинно бути вказано: а) найменування продукції, дата та номер рахунку чи номер транспортного документа, якщо до моменту отримання повідомлення рахунок не отримано; б) недоліки, що виявлені в продукції; в) час, на який призначено прийом продукції по якості чи комплектності; г) кількість продукції неналежної якості.

Згідно п.18 Інструкції повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому телеграфом (по телефону) не пізніше 24 годин, а відносно продукції, що швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари чи упаковки визначеним вимогам, якщо інші строки не визначені основними чи особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором.

Пунктом 19 Інструкції передбачено, що не місцевий виробник (відправник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику отримувача повідомити телеграмою чи телефонограмою чи буде направлений представник для участі в перевірці якості продукції. Неотримання відповіді на виклик в визначений строк дає право отримувачу здійснити прийом продукції до закінчення встановленого строку явки представника виробника (відправника). Представник не місцевого виробника (відправника) зобов'язаний з'явитись не пізніше ніж в триденний строк після отримання виклику, не враховуючи часу, необхідного для проїзду, якщо інший строк не передбачений в основних чи особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах чи договорі.

Згідно п. 20 Інструкції у разі неявки представника виробника (відправника) на виклик отримувача (покупця) у визначений строк і у випадках, коли виклик представника не місцевого виробника (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузі інспекції по якості продукції, а перевірка якості товару експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості.

У відповідності до п. 29 Інструкції за результатами приймання продукції по якості та комплектності за участю представників вказаних у п. 19 та 20 Інструкції складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції. В акті про фактичну якість і комплектність одержаної продукції згідно п. 29 Інструкції має бути вказано найменування одержувача продукції та його адреса, номер та дата акту, місце прийому продукції, час початку та закінчення прийому продукції, прізвища та ініціали осіб, які приймали участь в прийомі продукції по якості і в складенні акту, найменування та адреса виробника, дата та номер телефонограми чи телеграми про виклик представника виробника, стан тари і упаковки на момент огляду продукції, кількість некомплектної продукції та інші дані, зазначені у цьому пункті, а також висновок про характер виявлених дефектів в продукції та причина їх виникнення.

Згідно п. 30 Інструкції акт підписується усіма особами, які приймали участь в перевірці якості та комплектності продукції. Особа, що не погоджується із змістом акту, зобов'язана підписати його з відміткою про не погодження та викласти свою думку.

Матеріалами справи стверджено, що позивач, виявивши недоліки в поставленому товарі 07.12.2017р., звернувся до відповідача з листом, згідно якого проводився виклик для участі в отриманні продукції та складанні двостороннього акту лише 21.02.2018р.

Проте, суд апеляційної інстанції, погоджуючи із місцевим господарським судом, що вказане звернення було здійснено із пропуском строку встановленого п. п. 6, 16 вищевказаної Інструкції, мотивує свої висновки наступним.

Доказування і подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України є обовязком сторін.

З огляду на положення статей 74,91 ГПК України, докази , надані позивачем, слід розглядати як письмові докази. Надані позивачем скріншоти (знімки з екрану компютера ) з огляду на положення статті 96 , відповідно до якої електронними доказами є інформація в електронному (цифровому) вигляді, яка містить дані про обставини справи, які подаються суду на електронних пристроях. Процесуальні норми дозволяють подання таких доказів у паперових копіях, засвідчених у передбачений законодавством спосіб, проте обовязком сторони, яка подає ці докази у паперовому вигляді, є доведення існування цих доказів в електронній формі.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо Акту про виявлені недоліки від 07.12.2017р., оскільки цей Акт складено позивачем в односторонньому порядку, за участі лише працівників підприємства - позивача. Крім того, факт отримання позивачем неналежного товару, тобто не того, який він дав згоду придбати за запропоновану ціну, жодними іншими належними доказами не підтверджено.

Доводи апелянта, що відповідач був обізнаний про поставку невідповідного товару, та ігнорував законні вимоги позивача колегією суддів оцінюються критично, оскільки ні у якій спосіб не підтверджуються , навпаки заперечуються стороною відповідача., оскільки ні у якій спосіб не підтверджуються , навпаки заперечуються стороною відповідача. На підтвердження наявності у відповідача товару, заявленого для продажу, на вимогу апеляційного суду відповідачем надано ряд доказів, зокрема копія фактури VAT 34/2017 від 06.12.2017 року, копія товаро транспортної накладної (CMR) по доставці турбіни, копія заявки на доставку іноземної валюти №19 від 20.12.2017 року, копія платіжного доручення №18 від 20.12.2017 року, копія договору про співпрацю між ТОВ «Техноактив Інвест» та FHU Volmar Volodymyr Sukharnik.

Окрім того, доводи апеляційної скарги у тій частині, що складання Акту про виявлені недоліки поставленого товару від 07.12.2018 року не потребувало участі додаткового спеціаліста, оскільки головою комісії, яка складала акт, був провідний інженер, який мав змогу самостійно визначити, що поставлена турбіна 178745 не може бути використань в буровій установці, за допомогою якої здійснюється горизонтальне направлене буріння для прокладення трубопроводів різного призначення, яке являється основним видом господарської діяльності апелянта, є несуттєвими та незмістовними, в силу того, що їхня обєктивність може бути поставлена під сумнів за браком тих доказів, про які апеляційний суд вже зазначав.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість позову і недоведеність тих обставин, на які посилається позивач.

Таким чином, апелянтом не наведено переконливих та обгрунтованих доказами доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані сторонами. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

З врахуванням вищевикладеного, рішення господарського суду Хмельницької області від 16.07.18р. у справі №924/242/18 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення предбачених ст. 277-279 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII), не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдріллбуд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.07.18р. у справі №924/242/18 залишити без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/242/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "19" вересня 2018 р.

Суддя - доповідач (головуючий суддя) Філіпова Т.Л.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.