ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018м. ДніпроСправа № 904/3750/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 3 078,74 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №19/27 від 01 січня 2018 року, заступник начальника юридичного відділу

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду, завдану недостачею вугільного концентрату, у розмірі 3 078,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 лютого 2018 року на виконання умов договору поставки №17/133 від 31.03.2017 та специфікації від 31.01.2018, на адресу Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (вантажоодержувач) направлена партія концентрату вугільного (марка К, група К1) в вагонах за залізничною накладною № 48423859. Відповідно до накладної маса вантажу в вагоні № 61606711 є 69 500 кг., тара - 22 300 кг.

22 лютого 2018 року на ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/222 про наявність виїмок. Так, у комерційному акті зафіксовано, що вагон № 61606711 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 2151. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми № 32393 від 22.02.2018 станції Запоріжжя-Ліве проведене комісійне зважування вантажу, прибувшего по груповій відправці, на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, держповірка 08.11.2017 комісією у складі: приймальником поїздів ОСОБА_2, прийомоздавальником заводу ОСОБА_3, слідчим Заводського ВП Бордюг О.О., в присутності ДСЗМ ОСОБА_4

Згідно перевізного документу значиться 22 напіввагона вагою 1521800 кг. В вагоні № 61606711 значиться вага: тара 22 300 кг, нетто 69 500 кг. Фактично виявилася вага, брутто 90 700 кг. тара з документу 22 300 кг, нетто 68 400 кг, що менше ваги за документом на 1 100 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкоподібне на рівні бортів. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування, виїмка над 1,2 люками довжиною 220см, шириною 280см і глибиною 40см. Над 7-ми люками довжиною 150см, шириною 280см, глибиною 50см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

ТОВ "Інкостіл груп" надало позивачу рахунок № 49899 від 20.02.2018 на суму 13 442 338,58 грн. (без ПДВ) щодо оплати вартості концентрату вугільного (марка К група К1) загальною кількістю 1 730,600 т за ціною 6 472,87 грн. (без ПДВ) за 1 т. Вартість з ПДВ складає 11 201 948,82 грн.

Згідно акту № 49899к від 20.03.2018 та рахунку № 49899к від 20.03.2018 відбулося коригування ціни вугільної продукції по договору № 17/133 від 31.03.2017, у зв'язку з чим ціна концентрату вугільного марки К групи К1 за рахунком № 49899 від 20.02.2018 з урахуванням коригування складає 6 334,87 грн. (без ПДВ) за 1 т.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній та масою визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, при перевезенні вугільного концентрату.

З урахуванням норми недостачі 1%, відповідальна вагова недостача складає суму 3 078,74 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здатні до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані.

В даному випадку у графі 7 залізничної накладної самим відправником зазначено, що вантаж має вологість у розмірі 10,5%, відсутність зазначеного застереження у графі 20 залізничної накладної є наслідком бездіяльності самого відправника, так як 7 та 20 графу заповнює вантажовідправник, а не залізниця, та у графі 55 представник вантажовідправника ставить свій підпис, чим підтверджує правильність заповнення всіх відповідних граф. Вантажовідправником є ТОВ "Збагачувальна фабрика "Свято-Варваринська", тому залізниця не може нести відповідальність за ті пункти накладної, які залізниця не заповнює.

Позивач заперечує проти доводів відповідача про застосування 2% норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, оскільки залізнична накладна №48423859 не містить даних щодо маси вантажу переданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, тому позивач вважає, що норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1%.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 12 вересня 2018 року. У судовому засіданні 12 вересня 2018 року оголошено перерву на 19 вересня 2018 року.

У судове засідання, яке відбулося 19.09.2018, представник відповідача не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 19 вересня 2018 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкостіл груп" (постачальник) укладено договір поставки №17/133, відповідно до умов якого (п.1.1) постачальник зобов'язується передати, а покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах цього договору вугільну продукцію виробництва Філія "Збагачувальна фабрика "Свято-Варваринська" Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь - металургійний завод".

На виконання умов цього договору зі станції відправлення Удачна Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством "Донецьксталь - металургійний завод" здійснено відправлення вагонів №№53542551, 53577748, 56962863, 56925373, 53590600, 53723664, 56138258, 60519659, 56034739, 59724377, 53589032, 56925381, 56958721, 61299384, 56965478, 53536074, 56364458, 56419922, 53513867, 61606711, 56960875, 52797677 згідно накладної №48423859 від 20.02.2018 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (одержувач Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс").

На станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці був складений комерційний акт №460005/222 від 22.02.2018 (а.с.14-15).

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту № 460005/222 від 22.02.2018 на підставі акту загальної форми № 32393 від 22.02.2018 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, зі зважуванням вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, держповірка 08.11.2017 комісією у складі: приймальником поїздів ОСОБА_2, прийомоздавальником заводу ОСОБА_3, слідчим Заводського ВП Бордюг О.О., в присутності ДСЗМ ОСОБА_4

Згідно перевізного документу значиться 22 напіввагона вагою 1521800 кг. В вагоні № 61606711 значиться вага: тара 22 300 кг, нетто 69 500 кг. Фактично виявилася вага, брутто 90 700 кг. тара з документу 22 300 кг, нетто 68 400 кг, що менше ваги за документом на 1 100 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкоподібне на рівні бортів. Вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування, виїмка над 1,2 люками довжиною 220см, шириною 280см і глибиною 40см. Над 7-ми люками довжиною 150см, шириною 280см, глибиною 50см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з рудою марганцевою були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: кокс.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (1%) відповідальна недостача вугільного концентрату з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає:

- у вагоні № 61606711 маса нетто складає 69 500 кг., норма недостачі 69 500 кг х 1% = 695,00 кг, відповідальна недостача складає 1 100 кг 695 кг = 405 кг.

Таким чином, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати у вагоні № 61606711 становить 3 078,74 грн. (405 кг х 6 334,87 грн. + 20 % ПДВ, ціна за тону продукції з ПДВ).

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вугільного концентрату в сумі 3 078,74 грн., що і є причиною спору.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 розяснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільного концентрату слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо заперечень відповідача відносно того, що концентрат вугільний здавався до перевезення у вологому стані, а тому у розрахунку нестачі вантажу необхідно застосовувати 2% норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбаченої пунктом 27 "Правил видачі вантажів", затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, суд зазначає наступне.

В графі 20 залізничної накладної відправником зазначаються: найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді), та інше.

Відповідно до п.1.1 договору №17/133 від 31.03.2017, постачальник зобов'язується поставити вугільну продукцію - вугільний концентрат марки К з граничними показниками якості: зола (mах) - 9,0%, вологаю (mах) - 10,5%, сірка (mах) - 0,8%.

Так, у графі 7 залізничної накладної №48423859 відправником вказано дані про вантаж, а саме: показники якості вугільного концентрату марки К, групи "К1" щодо вмісту золи 9,0% та вологи 10,5%.

В той же час, в графі 20 вказаної залізничної накладної відсутні дані про ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані), відомості про завантаження вантажу у вологому стані, які визначені Правилами оформлення перевізних документів та додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи відповідача відносно необхідності розрахунку норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто на рівні 2% маси вантажу, оскільки зазначена у накладних вологість на рівні 10,5%, є показником якості товару згідно умов договору поставки та не відноситься до відмінних ознак вантажу, прийнятого залізницею до перевезення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 3 078,74 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ідентифікаційний код 00191224) шкоду, завдану недостачею, в сумі 3 078 (три тисячі сімдесят вісім) грн. 74 коп., судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.09.2018

Суддя Н.М.Євстигнеєва