номер провадження справи 22/57/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 Справа № 908/1089/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Чубар М.В.

За участю представників:

від прокуратури ОСОБА_1, службове посвідчення № 035881 від 05.10.2015 р.;

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 22/317 від 18.06.2018 р.;

від відповідача не зявився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1089/18

за позовом: Заступника прокурора Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в особі:

позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет (70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова, буд. 1)

про стягнення 1194401,66 грн.

СУТЬ СПОРУ:

08.06.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 05/1-4613-18 від 06.06.2018 р.) Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет про стягнення на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області неустойки в сумі 1194401,66 грн. у звязку з порушенням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. щодо повернення державного майна. Позов обґрунтований ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 785 ЦК України, ст.ст. 193, 216 ГК України, ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2018 р. здійснено автоматичний розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1089/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.06.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., відкрито провадження у справі № 908/1089/18, якій присвоєно номер провадження 22/57/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.07.2018 р. об 11 год. 00 хв., зобовязано прокурора надати якісні та читаємі копії доказів, які зазначені у додатках до позовної заяви, надати докази направлення/вручення відповідачу претензії від 22.02.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 р. на підставі приписів ч. 3 ст. 177, ст. 183 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 12.09.2018 р. включно, відкладено підготовче засідання на 29.08.2018 р. об 11 год. 30 хв., зобовязано прокурора виконати вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме: надати якісні та читаємі копії доказів, які зазначені у додатках до позовної заяви, надати докази направлення/вручення відповідачу претензії від 22.02.2018 р. Також вказаною ухвалою викликано у судове засідання прокурора та представників сторін.

29.08.2018 р. на адресу суду від прокурора надійшов лист вих. № 05/2-4613-18 від 29.08.2018 р., згідно з яким останній надає докази відправлення відповідачу претензії від 22.08.2018 р.

В підготовчому судовому засіданні 29.08.2018 р. була оголошена до 04.09.2018 р. о 10:30, про що винесено ухвалу. Вказаною ухвалою витребувано у позивача якісні та читаємі копії доказів, які зазначені у додатках до позовної заяви; оригінали - для огляду; письмові пояснення щодо листування з відповідачем за адресою: 69096, м. Запоріжжя, вул. Ювілейна, 18; письмові пояснення щодо посилання договорів про зміни № 5 від 07.05.2008 р., № 6 від 09.10.2009 р., № 7 від 17.09.2010 р., № 8 від 31.01.2011 р., № 9 від 25.12.2013 р. на договір оренди за № 48/2312/д від 01.07.2003 року; докази в підтвердження розміру орендної плати за листопад 2016 року в сумі 47591,84 грн., яка зазначена в розрахунку неустойки.

04.09.2018 р. на адресу суду від позивача надійшла заява (вих. № 10-22-04430 від 03.09.2018 р.), в якій останній повідомляє про зміну реквізитів своїх рахунків. Разом з тим 04.09.2018 р. на адресу суду від позивача надійшли пояснення (вих. № 10-22-04409 від 31.08.2018 р.), в яких останній зазначає, що відповідно до розрахунку розміру орендної плати, який є додатком до договору про зміни № 9 від 25.12.2013 р. до договору оренди, розмір орендної плати за грудень 2013 р. становив 26462,09 грн. Вказує, що за січень 2014 року розмір орендної плати становив 26647,59 грн. із наступного розрахунку: 26462,09 грн. х 1,005 (індекс інфляції за грудень) х 1,002 (індекс інфляції за січень) = 26647,59 грн. В подальшому розрахунок орендної плати здійснюється за аналогією. Позивач зазначає, що згідно довідки про стан надходження орендної плати за договором за останній повний місяць оренди листопад 2016 року розмір орендної плати складав 47591,84 грн. Пояснює, що сума неустойки розраховується за формулою: (47591,84 грн. : 31) х 27 х 2 = 82901,91 грн. (за грудень 2016 р.), де 47591,84 орендна плата за листопад 2016 р., 31 - кількість днів у грудні 2016 р., 27 кількість днів прострочення (з 05.12.2016 р. по 31.12.2016 р.), 2 - подвійний розмір орендної плати. В подальшому розрахунок неустойки здійснюється за аналогією. Разом з тим повідомляє, що у звязку зі зміною орендодавця за договором з Головного управління статистики в Запорізькій області на Регіональне відділення Фонду державного майна по Запорізькій області на підставі договору про зміни № 4 від 28.09.2007 р. договору було присвоєно порядковий номер 2312/д. Крім того, до пояснень позивач надав читаємі копії документів, які зазначені у додатках до позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 04.09.2018 року в порядку приписів п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження у справі № 908/1089/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018 року о 12:30. Разом з тим, вказаною ухвалою зобовязано позивача направити відповідачу копію заяви про зміну реквізитів (вих. № 10-22-04430 від 03.09.2018 р.) та копію пояснень (вих. № 10-22-04409 від 31.08.2018 р.); докази направлення в оригіналах надати суду.

У судовому засіданні 11.09.2018 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

У судове засідання 11.09.2018 р. зявилися прокурор та представник позивача.

Відповідно до ст. 222 ГПК України 11.09.2018 р. здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Прокурор в судовому засіданні 11.09.2018 р. підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні 11.09.2018 р. підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов прокурора. Поряд з цим надав на виконання ухвали від 04.09.2018 р. лист про надання інформації щодо зміни реквізитів з фіскальним чеком № 5179 від 10.09.2018 р., на підтвердження направлення останнього відповідачу, опис вкладення відсутній.

Представник відповідача в судове засідання 11.09.2018 р. не зявився, причин неявки не повідомив.

При цьому судом враховано правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають самостійно вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Так, у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю Строймаркет є відповідачем, однак ним не вживалися заходи, спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження, що й призвело до незявлення його представника в судове засідання, призначене на 11.09.2018 року.

На адресу суду від відповідача з адреси: 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова, буд. 1, повернулися ухвали від 13.06.2018 р., від 03.07.2018 р., від 29.08.2018 р., від 04.09.2018 р. з позначками інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення, такої організації немає.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2018 р. адреса місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали в даній справі.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься рекомендоване поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 03.07.2018 р. за адресою: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 11.09.2018 року представника відповідача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Прокуратурою Запорізької області за наслідками опрацювання інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області встановлено порушення ТОВ Строймаркет інтересів держави, а саме: несвоєчасне виконання обовязку щодо повернення державного нерухомого майна з оренди за договором оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. У звязку з порушенням ТОВ Строймаркет умов договору оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. щодо повернення державного майна прокурор вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка за період з 05.12.2016 р. по 21.12.2017 р. в сумі 1194401,66 грн. Наявність підстав для представництва інтересів держави в даній справі прокурор обґрунтовує невжиттям Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області негайних заходів до стягнення з ТОВ Строймаркет коштів до державного бюджету у вигляді неустойки, причиною чого є недостатність у Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області бюджетних коштів для сплати судового збору. При цьому прокурор в позовній заяві вказує, що не звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з позовом до суду негативно впливає на складову доходної частини державного бюджету, невжиття негайних заходів до стягнення коштів з ТОВ Строймаркет призведе до їх ненадходження до Державного бюджету України та спричинить шкоду економічним інтересам держави, створить загрозу невиконанням загальнодержавних та місцевих програм, які фінансуються з бюджету.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2003 року між Запорізьким обласним управлінням статистики (Орендодавець за договором) і Товариством з обмеженою відповідальністю Строймаркет (Орендар, відповідач) укладений договір № 48 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, далі Договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення 54 загальною площею 50 м2, розміщене за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, що знаходиться на балансі орендодавця (п. 1.1. Договору).

До вказаного Договору оренди між сторонами були укладені наступні додаткові угоди: додаткова угода № 1 від 01.07.2003 року, додаткова угода № 2 від 03.11.2003 року, додаткова угода № 3 від 28.02.2006 року, а також договір про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року, договір про зміни № 5 від 07.05.2008 року, договір про зміни № 6 від 09.10.2009 року, договір про зміни № 7 від 17.09.2010 року, договір про зміни № 8 від 31.01.2011 року, договір про зміни № 9 від 25.12.2013 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди вступ орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору акта приймання-передачі вказаного майна (Додаток № 3).

Згідно з п. 2.4. 2.5. Договору оренди орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обовязок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 з урахуванням доповнень, внесених Постановами Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 № 699 та від 19.01.2000 №75 і на момент розрахунку складає 8056,65 грн. за рік, та 671 грн. 39 коп. х І червня х І липня за перший місяць оренди (Додаток №1) і перераховується орендарем орендодавцеві не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2. Договору).

Умовами п. 5.6. Договору оренди передбачений обовязок орендаря, а саме: у разі припинення договору оренди або його розірвання повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. В разі погіршення стану, пошкодження або втрати (повної чи часткової) орендованого майна відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо вони виникли з вини орендаря.

Пунктом 10.1. Договору оренди сторони узгодили, що цей договір укладено з 01.07.2003 року по 01.07.2004 року включно, строком на один рік.

Додатковою угодою № 1 від 01.07.2003 року до Договору оренди сторони доповнили договір наступним пунктом 1.1. Орендодавець самостійно сплачує в державний бюджет України земельний податок згідно із ч.1, 5-10 ст. 7, ч. 1 ст. 14 Закону України Про плату за землю із врахуванням пільг, встановлених ст. 12 того ж Закону України та Законами України Про державний бюджет України на відповідний рік, а Орендар компенсує Орендодавцю сплачений земельний податок пропорційно розміру зайнятої площі орендованих приміщень.

Додатковою угодою № 2 від 03.11.2003 року сторони внесли до Договору оренди наступні зміни, а саме: пункт 1.1. Договору виклали в наступній редакції:

"Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна. 75, що знаходиться на балансі Орендодавця, загальною площею 356,98 кв. м, а саме:

- вбудоване приміщення 1 поверху № 54 загальною площею 50 кв.м;

- нежитлові приміщення 2 поверху № 113, № 115, загальною площею 156,5 кв.м: балкон, розташований на 2 поверсі, загальною площею 75 кв.м.;

- частина арки 1 поверху, загальною площею 50 кв.м;

- вентиляційна шахта 1 та 2 поверхів, загальною площею 25,46 кв.м.

Вказаною додатковою угодою сторони дійшли згоди викласти пункт 1.2. Договору оренди в наступній редакції: "Вартість приміщень, визначена експертним шляхом та згідно Актів оцінки, на момент проведення експертної оцінки, виконаної експертом ТОВ "Експерт" становить: станом на 13.06.2003 р - (приміщ. № 54) 53711,00 грн., станом на 31.07.2003 - (приміщ. № 113, № 115, част. арки, балкон) 158438,00 грн., станом на 31.08.2003 (вентиляц. шахта) 13880,00 грн.".

Згідно додаткової угоди № 2 від 03.11.2003 року сторони узгодили пункт 1.3. Договору викласти в наступній редакції: "Майно передається в оренду з метою використання під салон косметологічних послуг".

Разом з тим, додатковою угодою № 2 від 03.11.2003 року сторони внесли зміни до редакції пункту 3.1. Договору оренди, а саме: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, з урахуванням доповнень, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 75 від 19.01.2000 і на момент перегляду розрахунку у листопаді 2003 дорівнює за рік 22602,90 гри., що складається з 5371,10 грн. - 50 кв.м: 15843,80 грн. - 281,5 кв.м; 1388,00 грн. - 25,48 кв.м; та 1888,41 грн. (447,59 грн.; 1322,96 грн.; 117,86 грн.) за листопад місяць, збільшений на індекс інфляції за листопад 2003 (Додаток №1 до додаткової угоди №2) та перераховується орендарем орендодавцеві не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку.

Умовами додаткової угоди № 3 від 28.02.2006 року до Договору оренди сторони дійшли згоди пункт 1.1. Договору викласти в наступній редакції: Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, що знаходиться на балансі Орендодавця, загальною площею 319,5 кв.м, а саме:

- приміщення 1 поверху № 26, загальною площею 66,2 кв.м.;

- частина арки площею 50 кв.м.;

- приміщення 2 поверху № 27, загальною площею 203,3 кв.м.

28.09.2007 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (Орендодавець, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю Строймаркет (Орендар, відповідач у справі), на підставі листа орендаря від 07.09.2007 № 095 щодо продовження орендних відносин шляхом зміни орендодавця з Головного управління статистики у Запорізькій області на Регіональне відділення ФДМУ по Запорізькій області та дозволу Державного комітету статистики України від 27.06.2007 року № 15/2-2/628 вирішили внести відповідні зміни в договір оренди нерухомого майна від 01.07.2003 року № 48, про що уклали договір про зміни № 4-2312/д, далі Договір про зміни № 4-2312/д.

Відповідно до п. 1 Договору про зміни № 4-2312/д преамбулу Договору оренди викладено в редакції, згідно з якою Орендодавцем державного майна стало Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області.

Згідно з п. 2 Договору про зміни № 4-2312/д пункт 1.1. Договору оренди сторони виклали в новій редакції, а саме: 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення першого, другого поверхів та частини арки адміністративної одинадцятиповерхової будівлі, загальною площею 319,5 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 75, а саме:

- частина арки (Літера А-11), площею 50 кв.м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі нежитлові приміщення (Літера А-11; приміщення №26, частини приміщення №№1-7), площею 66,2 кв.м.;

- вбудовані в другий поверх нежитлові приміщення (Літера А-11; приміщення №27, частини приміщення №№5-8, частини приміщення № 4 площею 50,3 кв.м., лоджія 36,7 кв.м.), загальна площа становить 203,3 кв.м. Відповідно до плану першого, другого поверхів та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі (Додаток № 2) орендоване майно знаходиться на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (надалі «Балансоутримувач»). Технічні та обємно-планувальні характеристики орендованого майна відображені у звіті про незалежну оцінку, виконаному субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 станом на 31.03.2007 року.

Пунктом 1.2. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 4-2312/д) передбачено, що майно передається в оренду з метою:

- розміщення салону краси (приміщення № 26) площею 66,2 кв.м.;

- розміщення перукарні (частина арки та приміщення № 27, частина приміщення 7) площею 144,6 кв.м.;

- розміщення майстерні з ремонту взуття та майстерні з ремонту годинників (приміщення № 27, частини приміщень № 4, № 5, № 6, № 8 та лоджія площею 108,7 кв.м.).

Відповідно до п. 3.2., 3.3., 3.5. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 4-2312/д) розмір орендної плати за перший місяць оренди (за вересень 2007) становить без ПДВ 3875,32 грн., збільшений на індекс інфляції за вересень місяць 2007 (Додаток № 1). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Сплата орендних платежів до державного бюджету та балансоутримувачу проводиться щомісячно до 7 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті. Платіжні документи на перерахування орендних платежів до державного бюджету та на розрахунковий рахунок Балансоутримувача подаються орендарем установами банку до настання терміну платежу.

За умовами п. 10.1. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 4-2312/д) термін дії договору продовжений до 01 вересня 2010 року.

Відповідно до п. 4 Договору про зміни № 4-2312/д сторони узгодили пункт 2.4. Договору оренди після слова «Орендодавцю» доповнити словом «(Балансоутримувачу)».

Пунктом 10.5. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 4-2312/д) сторони визначили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії, при наявності згоди Балансоутримувача та відповідного висновку органу, уповноваженого управляти майном Балансоутричувача, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються шляхом укладення відповідного договору про зміни.

Договором про зміни № 5 від 07.05.2008 р. до Договору оренди сторони виклали пункти 3.5. (строк внесення орендних платежів) та 5.3. (інформування орендодавця про здійсненні платежі) в новій редакції. Розділ 3 Орендна плата доповнили пунктом 3.9, яким встановили нарахування штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості за невиконання зобовязань щодо внесення орендних платежів.

Договором про зміни № 6 від 09.10.2009 року до Договору оренди внесені зміни до п. 1.1. договору, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду державне нерухоме майно вбудоване в адміністративну одинадцятиповерхову будівлю нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху № 26, частини приміщень з № 1 по № 7 включно, частини приміщень другого поверху з № 8 по № 29 включно) загальною площею за внутрішнім заміром 377,3кв.м. (надалі «Майно») відповідно до технічного паспорту, виготовленого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 20.01.2009 року (Додаток № 3). Майно розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75. Майно знаходиться на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (надалі «Балансоутримувач»). Технічні та обємно-планувальні характеристики орендованого майна відображені у звіті про незалежну оцінку, виконаному субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 станом на 30.05.2009 року.

Пунктом 1.2. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 6 від 09.10.2009 року) передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення салону краси.

Згідно з п. 3.2. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 6 від 09.10.2009 року) розмір орендної плати за перший після перерахунку місяць оренди (за жовтень 2009 року) становить без ПДВ 14787,75 грн., збільшений на індекс інфляції за вересень, жовтень місяці 2009 року.

Відповідно до договору про зміни № 7 від 17.09.2010 року сторони дійшли згоди внесені зміни до Договору оренди і доповнити п. 10.1. Договору наступним підпунктом 10.1.1., в якому зазначено, що термін дії договору оренди продовжено до 31.12.2010.

Згідно з договором про зміни № 8 від 31.01.2011 року до Договору оренди внесені зміни і доповнено п. 10.1. договору наступним підпунктом 10.1.2., який передбачає, що термін дії договору оренди продовжено до 06.12.2013.

За умовами договору про зміни № 9 від 25.12.2013 року до Договору оренди внесені зміни і доповнено п. 10.1. договору наступним підпунктом 10.1.3., який визначає, що термін дії договору оренди продовжено по 04.12.2016 включно. Пункт 3.1. Договору оренди сторони виклали в наступній редакції: Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорційно розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, зі змінами та доповненнями. Пункт 3.2. договору оренди виклали в наступній редакції: Розмір орендної плати за перший після перегляду місяць оренди грудень 2013 року, становить без ПДВ 26462,09 грн., скоригований на індекс інфляції за місць грудень 2013 за визначенням, та діє з 06.12.2013 (Додаток 1).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору оренди обєкт оренди був переданий в тимчасове платне користування відповідачу про що свідчить підписаний акт приймання-передачі від 03.11.2003 року, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 28).

Прокурор в позовній заяві зазначає, що внаслідок закінчення строку, на який укладено Договір оренди, з 05.12.2016 року його дія припинена.

У звязку з неповерненням Товариством з обмеженою відповідальністю Строймаркет орендованого майна Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області у добровільному порядку останнє звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет з державного нерухомого майна та про стягнення заборгованості з орендної плати і штрафних санкцій.

Вказана позовна заява розглядалась Господарським судом Запорізької області в рамках справи № 908/1571/17.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17 позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет задоволено, а саме вирішено:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в розмірі 145186,32 грн., пеню у розмірі 11148,76 грн., штраф у розмірі 21407,31 грн.;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Строймаркет з державного нерухомого майна вбудоване в адміністративну одинадцятиповерхову будівлю нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху №26 частини приміщень з №1 по №7 включно, частини приміщень другого поверху з №8 по №29 включно) загальною площею за внутрішніми заміром 377,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 75 (пр. Соборний, 75), шляхом повернення майна Головному управлінню статистики у Запорізькій області за участю Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області по акту приймання-передавання;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області судовий збір у розмірі 4266,14 грн.

На виконання вказаного рішення суду у справі № 908/1571/17, яке набрало законної сили 22.09.2017 року, господарським судом були видані відповідні накази від 26.09.2017 року.

В рамках примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17 на підставі акта приймання-передавання від 22.12.2017 року, складеного головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, державне нерухоме майно: нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху №26 частини приміщень з №1 по №7 включно, частини приміщень другого поверху з №8 по №29 включно) загальною площею за внутрішніми заміром 377,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75 було повернуто Балансоутримувачу Головному управлінню статистики у Запорізькі області.

У звязку з порушенням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. щодо повернення державного майна після закінчення строку дії вказаного договору прокурор вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка за період з 05.12.2016 р. по 21.12.2017 р. в сумі 1194401,66 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на приписи ст.ст. 526, 530, 785 ЦК України, ст.ст. 193, 216 ГК України, ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, а також на п. п. 2.4., 9.1. Договору оренди та п. 9.7. договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року до Договору оренди.

До матеріалів позовної заяви прокурором надана копія претензії позивача вих. № 11-22-01039 від 22.02.2018 року на адресу відповідача, в якій позивач, посилаючись на неповернення відповідачем державного майна після закінчення терміну дії договору, вимагає відповідача сплатити на користь Державного бюджету України на підставі п. 9.7. договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року неустойку в сумі 1194401,66 грн.

Зі змісту претензії вбачається, що вона скерована відповідачу за адресами: вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095 та вул. Ювілейна, 18, м. Запоріжжя, 69096.

В якості доказів направлення вказаної претензії на вказані адреси відповідачу прокурор та позивач надали суду засвічені копії фіскальних чеків від 26.02.2018 р., описи вкладення відсутні.

Втім, вказана претензія залишена відповідачем без виконання, що стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом про стягнення вказаних коштів з відповідача.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частини 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у частинах третій і четвертій статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України у сфері оренди державного майна виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності, а також здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна.

Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону визначено, що Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності. Представництва підпорядковуються регіональним відділенням. Фонд державного майна України, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації.

Регіональні відділення та представництва діють на підставі положень, що затверджуються Головою Фонду державного майна України (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про Фонд державного майна України»).

Положенням про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженим наказом Фонду державного майна України № 678 від 15.05.2012 року визначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - регіональне відділення) утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління. Регіональні відділення підпорядковуються Фонду. Фонд, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації (пункт 1 Положення).

Відповідно до п. п. 3, 4 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області завданням регіонального відділення є реалізація повноважень Фонду, зокрема державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Основними завданнями регіонального відділення є, зокрема: здійснення повноважень орендодавця державного майна.

Суд зазначає, що оцінка факту наявності чи відсутності порушеного інтересу держави, суспільного інтересу, а також порушень норм чинного законодавства лежить у площині вирішення судом спору по суті позовних вимог.

Як вказано вище, наявність підстав для представництва інтересів держави в даній справі прокурор обґрунтовує невжиттям Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області негайних заходів до стягнення з ТОВ Строймаркет коштів до державного бюджету у вигляді неустойки, причиною чого є недостатність у Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області бюджетних коштів для сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області зверталося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет про стягнення неустойки в сумі 1088676,13 грн.

Проте ухвалою господарського суду від 01.12.2017 року у справі № 908/2388/17 вказана позовна заява повернута позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинною станом до 15.12.2017 року). При цьому вказаною ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати залишку судового збору в сумі 11530,14 грн. до ухвалення судового рішення.

Враховуючи нездійснення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області впродовж значного проміжку часу після першого звернення в рамках справи № 908/2388/17 заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави в частині стягнення неустойки, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор, у межах своїх повноважень, мав право звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, інтереси держави мають чітке формулювання та вмотивовані у позовній заяві, поданій прокурором.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правовідносини між сторонами врегульовані договором № 48 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.07.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За своєю правовою природою договір № 48 від 01.07.2003 року є договором оренди державного майна, до якого застосовуються положення Закону України Про оренду державного та комунального майна, далі Закон.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що договір оренди припиняється в разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря);

- банкрутства орендаря;

- загибелі об'єкта оренди;

- ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Приписами ст. 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Умовами п. 5.6. Договору оренди передбачений обовязок Орендаря, а саме: у разі припинення договору оренди або його розірвання повернути Орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. В разі погіршення стану, пошкодження або втрати (повної чи часткової) орендованого майна відшкодувати Орендодавцеві збитки, якщо вони виникли з вини Орендаря.

Відповідно до п. 2.4. Договору оренди (з урахуванням редакції Договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року) Орендар повертає майно Орендодавцю («Балансоутримувачу») аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцеві з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

За умовами договору про зміни № 9 від 25.12.2013 року до Договору оренди внесені зміни і доповнено п. 10.1. договору наступним підпунктом 10.1.3., який визначає, що термін дії договору оренди продовжено по 04.12.2016 включно.

Пунктом 10.5. Договору оренди (в редакції Договору про зміни № 4-2312/д) сторони визначили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії, при наявності згоди Балансоутримувача та відповідного висновку органу, уповноваженого управляти майном Балансоутричувача, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються шляхом укладення відповідного договору про зміни.

В матеріалах справи міститься рішення Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17, яким задоволені позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет про стягнення коштів за договором № 48 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.07.2003 року та виселення.

В рішенні Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17 зазначено, що внаслідок наявності заборгованості з орендних платежів, орендодавець надсилав на адресу орендаря претензії №11-22-04690 від 22.08.2016, №11-22-05460 від 04.10.2016, №11-22-06598 від 30.11.2016 з проханням сплатити на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в розмірі 145186,32 грн., пеню у розмірі 11148,79 грн., штраф у розмірі 21407,31 грн., а також враховуючи положення п. 2.4. договору з урахуванням п. 4 договору про зміни №4-2312/д від 28.09.2007 повернути обєкт оренди Головному управлінню статистики у Запорізькій області за участю РВ ФДМУ по Запорізькій області по акту приймання-передання. Претензії залишені відповідачем без реагування, борг без оплати.

При цьому, у вказаному рішенні судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням умов договору в частині сплати орендних платежів, позивач (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області) надіслав на адресу ТОВ Строймаркет лист від 05.12.2016 № 11-13-06685 про припинення терміну дії договору оренди від 01.07.2003 №48 зі змінами та зазначив про необхідність повернення орендованого майна балансоутримувачу за актом приймання-передавання. Таким чином, термін дії договору оренди № 48 від 01.07.2003 з наступними змінами припинив свою дію з 05.12.2016.

Разом з тим в рішенні зазначено, що станом на момент його прийняття матеріали справи не містять доказів добровільного повернення відповідачем обєкту оренди балансоутримувачу або орендодавцю.

Зазначене рішення набрало законної сили 22.09.2017 року, у звязку з чим на його виконання були видані накази від 26.09.2017 року.

За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України). Водночас статтею 75 ГПК України визначені підстави звільнення від доказування. Так, згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, встановлені вищевказаним рішенням суду у господарській справі № 908/1571/17, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню з огляду на приписи ч. 4 статті 75 ГПК України, а тому мають для суду при розгляді даної справи обовязковий характер.

Отже, як зазначено в рішенні Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17, договір оренди № 48 від 01.07.2003 року припинив свою дію з 05.12.2016 року.

Таким чином, у звязку з припиненням строку дії договору оренди № 48 від 01.07.2003 року у Орендаря (відповідача у справі) виник обовязок повернути орендоване майно згідно умов п. п. 2.4., 5.6. Договору оренди. Строк для виконання обовязку щодо повернення орендованого майна настав 05.12.2016 року.

Як свідчать матеріали справи, в рамках примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17 та виданого наказу від 26.09.2017 року на підставі акта приймання-передавання від 22.12.2017 року, складеного головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, державне нерухоме майно: нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху №26 частини приміщень з №1 по №7 включно, частини приміщень другого поверху з №8 по №29 включно) загальною площею за внутрішніми заміром 377,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75 було повернуто Балансоутримувачу Головному управлінню статистики у Запорізькі області.

Відтак, відповідач не виконав у встановлений умовами Договору оренди строк обовязок щодо повернення обєкта оренди після закінчення строку дії вказаного договору.

Факт неналежного виконання відповідачем обовязку щодо повернення державного нерухомого майна з оренди після закінчення терміну дії Договору оренди встановлений рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17, а також підтверджений матеріалами даної справи.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України та п. 9.1. договору, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 29 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно укладеного між сторонами договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року останні дійшли згоди доповнити розділ 9 Договору оренди пунктом 9.7. в наступній редакції: « 9.7. За відмову Орендаря на вимогу Орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії Договору, Орендар відшкодовує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до підписання акту прийому-передачі, який підтверджує повернення орендованого майна».

Матеріали справи свідчать, що прокурор просить стягнути з відповідача неустойку за період з 05.12.2016 р. по 21.12.2017 р. в сумі 1194401,66 грн. на підставі п. 9.7. Договору оренди (в редакції договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року).

В матеріалах справи міститься копія претензії позивача вих. № 11-22-01039 від 22.02.2018 року на адресу відповідача (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095 та вул. Ювілейна, 18, м. Запоріжжя, 69096), в якій позивач, посилаючись на неповернення відповідачем державного майна після закінчення терміну дії договору, вимагає відповідача сплатити на користь Державного бюджету України на підставі п. 9.7. договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 року неустойку в сумі 1194401,66 грн. В якості доказів направлення вказаної претензії на вказані адреси відповідачу прокурор та позивач надали суду засвічені копії фіскальних чеків від 26.02.2018 р., описи вкладення відсутні.

Втім, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Судом прийнято до уваги, що:

- договір оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. припинив свою дію 05.12.2016 року (що встановлено рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17, яке набрало законної сили 22.09.2017 року);

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 року у справі № 908/1571/17 задоволений позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет, зокрема вирішено: виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Строймаркет з державного нерухомого майна вбудоване в адміністративну одинадцятиповерхову будівлю нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху №26 частини приміщень з №1 по №7 включно, частини приміщень другого поверху з №8 по №29 включно) загальною площею за внутрішніми заміром 377,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 75 (пр. Соборний, 75), шляхом повернення майна Головному управлінню статистики у Запорізькій області за участю Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області по акту приймання-передавання;

- 26.09.2017 року на виконання вищевказаного рішення по справі № 908/1571/17 судом виданий відповідний наказ;

- виселено відповідача з обєкту оренди в порядку примусового виконання рішення суду у справі № 908/1571/17, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 22.12.2017 року, складеного при примусовому виконанні наказу Господарського суду Запорізької області від 26.09.2017 року № 908/1571/17;

З огляду на викладене, а також враховуючи, що згідно із актом державного виконавця (про який зазначалось вище) відповідача було виселено з обєкту оренди за договором оренди нерухомого майна № 48 від 01.07.2003 р. 22.12.2017 року, суд вважає правомірним нарахування відповідачу неустойки на підставі п. 9.7. договору за період 05.12.2016 року по 21.12.2017 (включно).

Розрахунок неустойки виконаний позивачем у відповідності до умов п. 9.7. Договору оренди.

Відповідач у справі доказів сплати предявленої до стягнення неустойки суду не надав, заявлених до нього позовних вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет про стягнення неустойки в сумі 1194401,66 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 17916,02 грн. покладається на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Строймаркет.

Керуючись ст.ст. 75, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в особі: позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет, 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова, буд. 1, , на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, , неустойку в сумі 1194401 (один мільйон сто девяносто чотири тисячі чотириста одна) грн. 66 коп. за наступними реквізитами: р/р 8101, отримувач: державний бюджет Гуляйпільського району, 22080200, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, видавши наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет, 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова, буд. 1, , на користь прокуратури Запорізької області, 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а, , р/р № 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , витрати на оплату судового збору в сумі 17916 (сімнадцять тисяч девятсот шістнадцять) грн. 02 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 18.09.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко