КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Справа№ 910/2901/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

позивача: Грідін В.В.

відповідача: Мануілова Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 17.05.2018 (повний текст складено 31.05.2018)

у справі № 910/2901/18 (суддя - Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сократ"

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення дивідендів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сократ" (позивач) надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (відповідач) про стягнення боргу в сумі 468 612,25 грн з них: дивідендів - 290 692,76 грн (двісті дев'яносто тисяч шістсот дев'яносто дві гривні 76 копійок), 3% річних - 25 372,98 грн (двадцять п'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок) та інфляційні нарахування - 152 546,51 грн (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 51 копійка).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2901/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сократ" (04070, м. Київ, вул. Почайнинська, 70, офіс 65, кімнати 2, 2А, 8, 11, ідентифікаційний код 32109383), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: дивідендів - 290 692,76 грн (двісті дев'яносто тисяч шістсот дев'яносто дві гривні 76 копійок), 3% річних - 25 372,98 грн (двадцять п'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок), інфляційні нарахування - 152 546,51 грн (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 51 копійка) та судовий збір - 7029,18 грн (сім тисяч двадцять дев'ять гривень 18 копійок).

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд прийняти апеляційну скаргу до провадження. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі № 910/2901/18 в частині задоволених вимог щодо стягнення з ПАТ "УКРНАФТА" на користь ТОВ "ФК "СОКРАТ" 3% річних-25 372,98 грн (двадцять п'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок) та інфляційні нарахування - 152 546, грн (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 51 копійка) і ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ФК "СОКРАТ" в задоволенні позову в цій частині. Розгляд даної апеляційної скарги здійснити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Скарга мотивована тим, що позивач, як акціонер ПАТ «УКРНАФТА» був наділений корпоративними правами немайнового змісту по відношенню до господарського товариство - ПАТ «УКРНАФТА», які кореспондувались з обов'язком останнього здійснювати певні управлінсько-господарські (організаційні) дії або утримуватись від них на користь позивача в межах прав останнього. Між позивачем та ПАТ «УКРНАФТА» існували організаційно-господарські немайнові зобов'язання, що виникли у процесі управління господарською діяльністю між суб'єктом господарювання та суб'єктом організаційно-господарських повноважень, в яких відсутні ознаки дій, передбачених у понятті грошового зобов'язання, адже у організаційно-грошових зобов'язаннях учасник господарського товариства є одночасно кредитором, боржником і власником частки майна товариства, що пропорційна його частці в статутному капіталі товариства. З огляду на природу прав учасника/акціонера товариства по відношенню до акціонерного товариства та беручи до уваги те, що ст. 625 ЦК України не регулює зобов'язання учасників господарського товариства у майнових відносинах між ними, положення цієї норми не поширюється на корпоративні відносини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 у справі №910/2901/18 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/2901/18, розгляд справи призначено на 24.07.2018.

18.07.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а оскаржуване рішення без змін. Зокрема, у своєму відзиві позивач зазначав, що господарське товариство може виплачувати дивіденди виключно грошовими коштами, зобов'язання з виплати дивідендів акціонеру завжди є грошовим. Грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Підставою виникнення грошового зобов'язання між позивачем, як кредитором, та ПАТ «Укрнафта», як боржником, є рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта», оформлені протоколом від 10.10.2014 № 22 та протоколом від 22.07.2015 № 23. Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, є грошовим зобов'язанням, а тому судом першої інстанції правильно застосовано статтю 625 ЦК України.

24.07.2018 в розгляді справи було оголошено перерву до 04.09.2018.

В судове засідання, яке відбулось 04.09.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Отже, враховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати. Представник відповідача, підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, з обґрунтуваннями, які були викладені в ній, та просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі № 910/2901/18 в частині задоволених вимог щодо стягнення з ПАТ "УКРНАФТА" на користь ТОВ "ФК "СОКРАТ" 3% річних-25 372,98 грн (двадцять п'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок) та інфляційні нарахування - 152 546, грн (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 51 копійка) і ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ФК "СОКРАТ" в задоволенні позову в цій частині, представник позивача заперечував щодо доводів наведених в апеляційній скарзі та наполягав на законності рішення суду першої інстанції, та просив суд залишити його в силі, з огляду на його законність та обґрунтованість.

Відповідно до частини 9 ст. 270 ГПК України, після закінчення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу ПАТ "УКРНАФТА" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2018 без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог щодо стягнення з ПАТ "УКРНАФТА" на користь ТОВ "ФК "СОКРАТ" 3% річних-25 372,98 грн (двадцять п'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок) та інфляційні нарахування - 152 546, грн (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот сорок шість гривень 51 копійка).

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (затверджений Протоколом № 21 від 22.03.2011 рішення Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"; державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 23.03.2011, номер запису 6002352) Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 № 57 шляхом перетворення Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Укрнафта" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 № 210/93. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

Пунктом 3.1 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" визначено, що акціонерами товариства є юридичні та фізичні особи, що набули право власності на акції відповідно до положень цього Статуту та вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.3 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" кожною простою акцією товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на отримання дивідендів.

У відповідності до п. 6.1 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього товариства.

Положеннями п. 6.18 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" передбачено, що підтвердженням права власності на акції є виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів. Виписка з рахунку в цінних паперах не може бути предметом угод, що тягнуть за собою перехід права власності на акції.

Матеріали справи свідчать, що позивач є акціонером Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з кількістю акцій 429 штук, що підтверджується обмеженою випискою про стан рахунку у цінних паперах станом на 20.10.2014, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт-Капітал Кастоді".

Статтею 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що акція це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У статті 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" закріплено, право учасника товариства, на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників, якщо він є учасником товариства на початок строку виплати дивідендів.

Дивідендом є частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства (ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства").

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА", оформленим протоколом № 22 від 10.10.2014, вирішено, зокрема, затвердити наступний порядок розподілу прибутку:

- за 2011 рік: 2 181 892 000,00 грн сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО); 2 181 612 957 грн 30 коп., що складає 99,99% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015;

- за 2012 рік: 1 428 110 724,00 грн сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ); 1 427 836 668 грн 30 коп., що складає 99,98% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - 20 жовтня 2014 р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства";

- за 2013 рік: 189 886 355,00 грн сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ); 189 799785,00 грн, що складає 99,95% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства. Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів - 20 жовтня 2014 р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

Станом на 20.10.2014 позивач був власником іменних простих акцій ПАТ "Укрнафта" (код UA ) у кількості 4054 шт. загальною номінальною вартістю 1013,50 грн, номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах на 20.10.2014.

Рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА", оформленим протоколом № 23 від 22.07.2015, вирішено, зокрема, затвердити наступний порядок розподілу прибутку: за 2014 рік - направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100 відсотків, але не менший ніж 99,9% розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток товариства.

Встановлено, дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, а саме, у строк до 03.08.2015. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015.

Відповідно до виписки про стан рахунків у цінних паперах від 19.01.2018 № 1/1, позивач станом на 03.08.2015 був власником іменних простих акцій ПАТ "Укрнафта" (код UA ) у кількості 286 шт., загальною номінальною вартістю - 71,50 грн, номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн.

Позивач зазначав, що з урахуванням вказаних вище рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", загальна сума дивідендів за 2011 рік, право на які має позивач, становить 163 092,42 грн (4054 шт. акцій х 40,23 грн.); за 2012 рік - 106 741,82 грн (4054 шт. акцій х 26,33 грн); за 2013 рік - 14 189,00 грн (4054 шт. акцій х 3,50 грн.); за 2014 рік - 6669,52 грн (286 шт. х 23,32 грн).

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства", кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів. До обов'язків акціонерів входить, зокрема те, що акціонери зобов'язані: дотримуватися статуту, інших внутрішніх документів акціонерного товариства (ст. 29 Закону).

Порядок виплати дивідендів регулюються ст. 30 Закону, де визначено, дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абзацом першим цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Відповідно до п. 6.20 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 6.21 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" дивіденди сплачуються акціонерам за рахунок чистого прибутку товариства пропорційно до загальної кількості належних їм акцій. Виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку у розмірі, встановленому рішенням загальних зборів. Виплата дивідендів акціонерам юридичним особам здійснюється шляхом перерахування коштів на їх банківський рахунок, а акціонерам фізичним особам - готівкою, поштовим переказом, банківським переказом. Спосіб виплати дивідендів визначається органом, що прийняв рішення про виплату дивідендів.

За п. 6.22 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" для кожної виплати дивідендів наглядова рада товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строки їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, не може передувати даті прийняття рішення про виплату дивідендів.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" для кожної виплати дивідендів наглядова рада АТ встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, не може передувати даті прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, має бути складений протягом одного місяця після закінчення звітного року.

Отже, право на виплату дивідендів виникає у акціонера тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 23.01.2018 направив відповідачу лист-вимогу № 37 від 22.01.2018 про виплату дивідендів за 2011-2014 рр. у розмірі 290 692,80 грн, що відповідно підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23.01.2018 та фіскальним чеком від 23.01.2018, однак відповідач листом від 19.02.2018 № 01/01/08/03-02/6/23 повідомив позивача, що у зв'язку з дефіцитом обігових коштів дивіденди не можуть бути виплачені.

23.01.2018 позивач направив до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" запит № 36 від 22.01.2018 щодо надання інформаційної довідки щодо неперерахування відповідачем дивідендів за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки через депозитарну систему України, що також підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23.01.2018 та фіскальним чеком від 23.01.2018.

В подальшому, Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" довідкою від 12.02.2018 № 224/09 повідомило позивача, що відповідач не перерахував грошові кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (ідентифікаційний номер 30370711), відкритий в Публічному акціонерному товаристві "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках" для здійснення виплати дивідендів за цінними паперами ПАТ "Укрнафта" (ідентифікаційний номер 00135390) за 2011, 2012, 2013, 2014 роки через депозитарну систему.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтями 116 та 117 ЦК України визначено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди). Учасники господарського товариства зобов'язані: додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів.

У відповідності до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з прийняттям рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом №22 від 10.10.2014 відповідач взяв на себе зобов'язання із виплати позивачу дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 році у розмірі 163 092,42 грн, у 2012 році - 106 741,82 грн, у 2013 році - 14 189,00 грн у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015 (включно), а з прийняттям рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом №23 від 22.07.2015 - за результатами фінансово-господарської діяльності у 2014 році у розмірі 6669,52 грн у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015 (включно).

Частиною 5 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що для виплати дивідендів товариство в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, перераховує дивіденди Центральному депозитарію цінних паперів на рахунок, відкритий у Розрахунковому центрі з обслуговування договорів на фінансових ринках для зарахування на рахунки депозитарних установ та депозитаріїв-кореспондентів для їх подальшого переказу депозитарними установами на рахунки депонентів або сплати депонентам іншим способом, передбаченим договором, а також для їх подальшого переказу депозитаріями-кореспондентами особам, які мають права на отримання доходів та інших виплат відповідно до законодавства іншої країни.

При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів в підтвердження здійснення ним виплати позивачу дивідендів за 2011-2013 роки та за 2014 рік. Отже, рішення в цій частині суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Стосовно вимог скаржника, які були зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, у зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання по виплаті дивідендів, позивачем були нараховані 3 % річних - 25 372,98 грн та інфляційні нарахування - 152 546,51 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань, судом першої інстанції було встановлено, що розмір суми індексу інфляції в межах заявленого позивачем періоду, який підлягає стягненню, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 160 768,56 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення суми інфляційних нарахувань, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних нарахувань підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 152 546, 51 грн.

Судом також було здійснено розрахунок 3% річних пред'явлених до стягнення та також встановлено, що розмір суми 3% річних в межах заявленого позивачем періоду, який підлягає стягненню, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 25 420,77 грн, однак враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів дійшла висновку, про задоволення позовних за розрахунком позивача в сумі 25 372,98 грн.

Щодо аргументів апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини не є грошовими, а тому до відповідача не може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, то вони також є необґрунтованими та не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції з огляду на таке.

За змістом ст. ст.524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання щодо сплати коштів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

В силу ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків може бути, у тому числі, і рішення загальних зборів про виплату дивідендів. Тобто, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, як помилково вказує скаржник, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов'язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов'язанням, а тому судом першої інстанції було правомірно застосовано до цих правовідносин положення ст.625 Цивільного кодексу України.

В своїй апеляційній скарзі відповідач також звертав увагу суду на те, що згідно з ч. 1 ст. 176 ГК України позивач, як учасник ПАТ «УКРНАФТА» був наділений корпоративними правами немайнового змісту по відношенню до господарського товариства - ПАТ «УКРНАФТА», які кореспондувались з обов'язком останнього здійснювати певні управлінсько-господарські (організаційні) дії або утримуватися від них на користь позивача в межах прав останнього. Між позивачем та ПАТ «УКРНАФТА» існували організаційно-господарські немайнові зобов'язання, що виникли у процесі управління господарською діяльністю між суб'єктом господарювання та суб'єктом організаційно-господарських повноважень, в яких відсутні ознаки дій, передбачених у понятті грошового зобов'язання, адже у організаційно-грошових зобов'язаннях учасник господарського товариства є одночасно кредитором, боржником і власником частки майна товариства, що пропорційна його частці в статутному капіталі товариства. Виплата частини прибутку (дивідендів) товариства не є договірним зобов'язанням товариства, а тому відповідальність, передбачена законом за порушення грошового зобов'язання, не може бути застосована.

Суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтоване вказані вище доводи апелянта, оскільки вказана стаття розкриває зміст організаційно-господарських відносин і визначає їх як господарські зобов'язання, що виникають у процесі управління господарською діяльністю між суб'єктом господарювання та суб'єктом організаційно-господарських повноважень. Проте, відносини, які виникли між сторонами спору щодо виплати товариством позивачу дивідендів, мають майновий характер і є грошовими. Зазначений висновок узгоджується з приписами частини 2 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

Також суд вважає правильним висновок господарських судів про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за спірний період з таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання. Такі нарахування виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні його матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника, який користувався грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, зважаючи на юридичну природу таких правовідносин сторін, на них поширюється дія положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України і суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача 25 420,77 грн 3% річних та 152 546, 51 грн інфляційних втрат на підставі зазначеної норми. Аргументи апеляційної скарги про зворотне є безпідставними, натомість, обґрунтованою є позиція позивача, викладена у відзиві на апеляційну скаргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/8399/17.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2901/18 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2901/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2901/18.

Повний текст постанови складено та підписано 11.09.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов