У Х В А Л А

19 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/142/18

Провадження № 12-233гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Бакуліної С.В.,

суддів Антонюк Н.О., Британчука В.В., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачука О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 906/142/18 Господарського суду Житомирської області

за касаційною скаргоюОСОБА_3

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (нова назва Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»)

до Комунального підприємства «Центральна районна аптека № 118» Житомирської районної ради

про стягнення 129649,64 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського судуЖитомирської області з позовом до Комунального підприємства «Центральна районна аптека № 118» Житомирської районної ради та ОСОБА_3 (далі - також скаржник) про стягнення в солідарному порядку 129649,64 грн, з яких: 81181,16 грн заборгованості по простроченому кредиту, 30875,16 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 15506,77 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2086,55 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Комунальним підприємством «Центральна районна аптека №118» Житомирської районної ради зобов'язань з повернення кредиту згідно з договором банківського обслуговування від 14 грудня 2015 року б/н та укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_3 договором поруки від 7 квітня 2016 року № POR722 в забезпечення виконання договору банківського обслуговування від 14 грудня 2015 року б/н.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 5 березня 2018 року відмовив Публічному акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» у відкритті провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 та прийняв позовну заяву в частині заявлених позовних вимог до Комунального підприємства «Центральна районна аптека № 118» Житомирської районної ради, відкривши провадження у справі в цій частині.

Обґрунтовуючи судове рішення в частині відмови Публічному акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» у відкритті провадження у справі в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_3, місцевий господарський суд виходив із того, що Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» в якості другого відповідача зазначено ОСОБА_3, тобто фізичну особу без статусу суб'єкта підприємницької діяльності, що відповідно до частини другої статті 4, статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 175 Господарського кодексу України, рішень Конституційного Суду України від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007, від 25 грудня 1997 року № 9-зп, статей 124, 125 Конституції України, статей 17, 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виключає розгляд справи в господарських судах України.

Рівненський апеляційний господарський суд постановою від 7 травня 2018 року ухвалу Господарського суду Житомирської області від 5 березня 2018 року скасував в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_3 як поручителя, справу передав до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначивши, що позовні вимоги до кількох відповідачів мали розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, зокрема, нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з них залежало вирішення інших.

Не погоджуючись з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулася із касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 серпня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року; справу разом із касаційною скаргою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України, оскільки скаржник оскаржує судове рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції.

Так, на обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 зазначила про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми статті 20 ГПК України, оскільки господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» у цій справі було визначено другим відповідачем - ОСОБА_3, яка є фізичною особою, що не набула статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а тому на думку скаржника, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не підлягає розгляду в господарських судах України.

Оскільки ОСОБА_3 оскаржує судове рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, справа разом із касаційною скаргою підлягає прийняттю до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою.

Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 120, 121, 233 - 235, 301, частиною шостою статті 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 906/142/18 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року.

2. Призначити справу № 906/142/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 12 лютого 2019 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Бакуліна
Судді: Н.О. Антонюк Л.І. Рогач
В.В. Британчук І.В. Саприкіна
В.І. Данішевська О.М. Ситнік
О.С. Золотніков О.С. Ткачук
О.Р. Кібенко В.Ю. Уркевич
Л.М. Лобойко О.Г. Яновська
О.Б. Прокопенко