КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" вересня 2018 р. Справа№ 910/15666/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сулім В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017

у справі № 910/15666/17 (суддя: Чинчин О.В.)

за позовом SELIAS HOLDINGS LIMITED (CЕЛІАС ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ"

про стягнення заборгованості у розмірі 278 005,21 Євро та 125 581,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

SELIAS HOLDINGS LIMITED (CЕЛІАС ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" про стягнення заборгованості у розмірі 278 005,21 Євро та 125 581,74 грн.

Господарський суд міста Києва повністю задовольнив позов SELIAS HOLDINGS LIMITED (CЕЛІАС ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД) та присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" на користь SELIAS HOLDINGS LIMITED (CЕЛІАС ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД) заборгованість у розмірі 267 489 (двісті шістдесят сім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) Євро 12 євроцентів, заборгованість за процентами у розмірі 10 516 (десять тисяч п'ятсот шістнадцять) Євро 09 євроцентів, пеню у розмірі 125 581 (сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят одна) грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 131 358 (сто тридцять одна тисяча триста п'ятдесят вісім) грн. 08 коп., своїм рішенням від 25.10.2017 (повний текст складено 27.10.2017).

Не погодившись з прийнятим рішенням, 20.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення та викласти в наступній редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" на користь SELIAS HOLDINGS LIMITED (CЕЛІАС ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД) заборгованість у розмірі 266 131 Євро 05 євроцентів, заборгованість за процентами у розмірі 3 211 Євро 16 євроцентів, в іншій частині позову відмовити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2018 справу № 910/15666/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Приписами п. 13 Перехідних положень ГПК України (діючого з 15.12.2017) встановлено, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тоді як, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 51 ГПК України (станом на день прийняття судом оскаржуваного рішення) процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Відповідно до вимог ст. 93 ГПК України (станом на день прийняття судом оскаржуваного рішення) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду - протягом десяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення прийнято Господарським судом міста Києва 25.10.2017 (повний текст рішення складено - 27.10.2017).

Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги у даній справі є 06.11.2017.

З апеляційною скаргою відповідач звернувся 20.08.2018 (згідно відтиску штемпеля «Укрпошта» на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, однак в апеляційній скарзі скаржник також просив визнати поважними причини пропуску і поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі №910/15666/17.

Приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" зазначає, що апелянт лише 30.07.2018 отримав копію оскарженого рішення. А через те, що ТОВ "ОРКІ" зареєстровано за адресою м. Київ, вул. Січневого Повстання (вул. Івана Мазепи), 10, де водночас знаходиться декілька будівель, то апелянт не отримував повідомлень та судових рішень від Господарського суду міста Києва з розгляду справи №910/15666/17.

Київський апеляційний господарський суд вказані доводи скаржника не визнає поважними для поновлення пропущено строку через наступне.

З матеріалів справи вбачається, що копії ухвал Господарського суду міста Києва від 15.09.2017 про призначення розгляду справи на 25.09.2017 (а.с. 3), від 25.09.2017 про відкладення розгляду справи на 12.10.2017 (а.с. 129), а також оскаржуване рішення від 25.10.2017 (а.с. 156), було вручено апелянту згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (на яких окрім адреси, також вказано найменування адресата ТОВ "ОРКІ"), які містяться в матеріалах справи, що в свою чергу спростовує посилання апелянта в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження щодо необізнаності про існування оскарженого рішення.

Отже, суд виходить до висновку, що апелянт був належно повідомлений про час і місце розгляду справи.

Зважаючи на викладене та відмітки поштового відділення про вручення поштових відправлень, доводи заявника апеляційної скарги про те, що він не був обізнаний про існування оскарженого рішення не приймаються судом апеляційної інстанції як поважна причина пропуску строків на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі №910/15666/17.

Одночасно апелянтом в тексті апеляційної скарги було порушено клопотання про відстрочення/розстрочення, зменшення/звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з перебуванням апелянта у скрутному матеріальному становищі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відтак, даною статтею передбачено право суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору лише позивача - фізичної особи та у випадках прямо передбачених законом.

При цьому, за змістом положень статті 8 Закону відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати для юридичних осіб не передбачено.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору не може бути застосовано до апелянта у даній справі.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання апелянта не ґрунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 4. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (станом на день звернення з апеляційною скаргою).

Разом з цим, вказаним Законом передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день звернення з позовом).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є майнова вимога про стягнення 278 005,21 Євро та 125 581,74 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт оскаржує рішення в частині стягнення заборгованості 1 358, 07 Євро (267 489, 12 - 266 131,05), заборгованості за процентами у розмірі 7 304, 93 Євро (10 516, 09 - 3 211, 16) та пеню у розмірі 125 581, 74 грн.

На момент звернення з позовом за офіційним курсом Національного банку України 1 євро складав 31,048423 грн.

Отже, оскаржувана апелянтом сума складає 394 554, 22 грн (7 304, 93 + 1 358,07 = 8 663 Євро х 31,048423 = 268 972, 48 грн + 125 581, 74 грн).

Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви у даній справі мав би складати 5 918, 31 грн - (1,5% х 394 554, 22 грн.)

Враховуючи викладене, судовий збір за подання даної апеляційної скарги складає 8 877, 46 грн (5 918, 31 грн х 150%) - станом на день звернення з апеляційною скаргою.

Проте, як зазначалось раніше, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав, натомість надав лише заяву про відстрочення/розстрочення, зменшення/звільнення від сплати судового збору, в задоволенні якої було відмовлено судом апеляційної інстанції.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством розмірі (8 877, 46 грн) та навести інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" ст.ст. 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРКІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі №910/15666/17 залишити без руху.

2. Роз'яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути зазначені в цій ухвалі недоліки: подати клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для такого поновлення строку та докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством розмірі (8 877, 46 грн).

3. Попередити апелянта, що якщо заяву та належні докази сплати судового збору не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк