Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р.

Справа № 906/669/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфармгруп"

до Баранівського комунального підприємства "Полісся-Фарм"

про стягнення 36917,96 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 36917,96грн., з яких: 32287,96грн. боргу за поставлений товар по договору №11/01-2018(СГ) від 11.01.18; 4078,02грн. пені; 358,26грн. 3% річних; 193,72грн. інфляційних.

Ухвалою від 10.08.18 суд відкрив провадження у справі №906/669/18 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 16.08.18, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» (постачальник/позивач) та Баранівським комунальним підприємством "Полісся-Фарм" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №11/01-2018(СГ), згідно пункту 1.1 якого, позивач (постачальник) зобов’язався протягом терміну дії Договору передати у власність відповідача (покупця), а останній прийняти та оплатити лікарські засоби.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу лікарські засоби на загальну суму 32387,96 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними №БА-Рн-0000250 від 05.03.18 на суму 30460,76грн., №БА-Рн-0000251 від 05.03.18 на суму 1927,20грн., довіреностями на отримання товару, вимогами- замовленнями №5,6 від 22.02.18 (а.с.18-23).

Пунктом 6.1 договору, передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 14 днів з дати підписання уповноваженими сторонами видаткової накладної, тобто з моменту прийняття покупцем чергової партії товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України встановлено що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено – якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач свої зобов’язання виконав частково, сплативши 100,00грн., у результаті чого виник борг у сумі 32287,96 грн.

16.07.18 позивач надіслав відповідачу претензію за № 115 про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 25).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 32287,96грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.7.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 4078,02 грн.(а.с.5).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 193,72грн. інфляційних та 358,26 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Баранівського комунального підприємства "Полісся-Фарм" (12700, Житомирська область, м.Баранівка, вул.Древлянська,6; код 32476811) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» (03065, м.Київ, вул.Козелецька,24, офіс 9, код 39580810) - 32287,96грн. боргу; 4078,02грн. пені; 358,26грн. 3% річних; 193,72грн. інфляційних, 1762,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.09.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- Баранівське комунальне підприємство "Полісся-Фарм" (12700, Житомирська область, м.Баранівка, вул.Древлянська,6)(рек. з повідом.)

3-ТОВ «Укрфармгруп» (03065, м.Київ, вул.Козелецька,24, офіс 9) ( рек. з повідом.)