УХВАЛА

30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/14827/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погебняк В.Я.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія"

представник - Петросян А.С. (довіреність від 27.08.2018)

кредитор - Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області

представник - Вірчак В.Г. (довіреність №1364/9/10-36-10-08 від 08.02.2018)

ліквідатор - арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 07.05.2018

у складі колегії суддів: Пантелієнко В.О. (головуючий), Верховець А.А., Дідиченко М.А.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.01.2018

у складі судді Чеберяк П.П.

у справі № 910/14827/16

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія"

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/14827/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія" (далі - ТОВ "Торгово-промислова компанія"), порушена ухвалою суду від 22.08.2016 за заявою боржника відповідно до статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гуцал Т.М., повноваження якої припинено ухвалою місцевого суду від 24.10.2016 з призначенням ліквідатором арбітражного керуючого Демчана О.І.

08.09.2017 поштовим відправленням Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулося до місцевого суду із заявою про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Торгово-промислова компанія" на суму 278 541, 32 грн. заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та орендної плати з юридичних осіб, а також 3 200 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами.

В обґрунтування заявлених вимог податкова інспекція зазначила, що спірна сума податкового боргу нарахована на підставі податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 16.02.2016 та податкового розрахунку земельного податку № від 08.02.2016 та підлягає до сплати боржником на підставі статей 14, 46, 57, 129 Податкового кодексу України.

15.01.2018 до місцевого суду Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області подано додаткові пояснення до заяви про визнання кредиторських вимог у справі №910/14827/16, в якій контролюючий орган зменшив суму заявлених вимог до 218 941, 95 грн. та просив визнати його кредитором ТОВ "Торгово-промислова компанія" на суму 206 218, 60 грн. заборгованості з орендної плати з юридичних осіб та нарахованої на цю суму пені в розмірі 4 582 грн. та на суму 8 044, 07 грн. заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та нарахованої на цю суму пені в розмірі 97,88 грн.

Отже, податковою інспекцією заявлено кредиторські вимоги на суму 214 262, 67 грн. основного (податкового) боргу та 4 679, 88 грн. пені станом на дату порушення щодо боржника справи про банкрутство ухвалою місцевого суду від 22.08.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №910/14827/16 заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Торгово-промислова компанія" на суму 222 141, 95 грн. задоволено частково; визнано кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ТОВ "Торгово-промислова компанія" на загальну суму 7 879, 88 грн., з яких 3 200 грн. - у першу чергу та 4 679, 88 грн. у шосту чергу; зобов'язано ліквідатора банкрута Демчана О.І. включити кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на суму 7 879, 88 грн. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Торгово-промислова компанія"; в іншій частині заяву залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 у справі №910/14827/16 ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 залишено без змін.

Приймаючи у справі №910/14827/16 рішення про визнання грошових вимог податкової інспекції в частині нарахованої боржнику пені в розмірі 4 679, 88 грн., суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні вимоги в цій частині є за своєю правовою природою штрафними санкціями за невиконання боржником податкових зобов'язань, які виникли в період з 31.05.2016 та до моменту порушення ухвалою суду від 22.08.2016 щодо ТОВ "Торгово-промислова компанія" справи про банкрутство, а тому підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу.

Відхиляючи грошові вимоги контролюючого органу на суму 214 262, 67 грн. податкового боргу, суди дійшли висновку, що спірні вимоги в цій частині нараховані за період з 30.09.2016 по 30.12.2017, тобто після визнання ТОВ "Торгово-промислова компанія" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури постановою суду від 05.09.2016, а тому не можуть бути визнані господарським судом в силу положень частини 1 статті 38 Закону про банкрутство, якою обмежено виникнення податкових зобов'язань боржника періодом до введення щодо нього ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Не погоджуючись із прийнятими у справі №910/14827/16 рішеннями, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулося до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою з наведенням доводів про прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 та ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №910/14827/16 з порушенням вимог податкового законодавства щодо порядку нарахування та сплати суб'єктом господарювання податкових платежів та неврахування судами при розгляді спірних кредиторських вимог спеціальних норм Податкового кодексу України щодо обов'язку платника податків сплатити задекларовані ним податкові зобов'язання не залежно від здійснення щодо нього ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/14827/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі №910/14827/16 Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 та призначено її розгляд на 28.08.2018 о 10 год. 00 хв.

У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/14827/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018; ухвалою від 27.08.2018 зазначеною колегією суддів справу №910/14827/16 прийнято до провадження; в судовому засіданні 28.08.2018 оголошено перерву до 30.08.2018 10 год. 45 хв.

Під час підготовки до розгляду справи №910/14827/16 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. виявлено Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів: Білоус В.В., Жуков С.В., Ткаченко Н.Г. від 01.08.2018 у справі №911/254/16 про розгляд кредиторських вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Приватного акціонерного товариства "Альба Україна", в якій Верховний Суд зробив висновок про те, що у суб'єкта господарювання після прийняття постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури можуть виникати нові зобов'язання зі сплати податків і зборів, але не може здійснюватися нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості, то, відповідно, і не припиняє заходів, що стали наслідком подання декларації з податку на додану вартість та звітів з ЄСВ (пункт 47 Постанови ВС). Верховний Суд дійшов висновку про правомірність визнання судом апеляційної інстанції грошових вимог податкової інспекції на суму 15 005 995, 90 грн. податку на додану вартість, єдиного соціального внеску та податку з орендної плати з юридичних осіб, що виникли в період після відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури.

Разом з тим, у Постанові від 25.04.2018 у справі №908/6036/14 (колегія суддів у складі: Білоус В.В., Жуков С.В., Ткаченко Н.Г.), у Постанові від 14.06.2018 у справі №918/169/16 (колегія суддів у складі: Жуков С.В., Білоус В.В., Ткаченко Н.Г.), у Постанові від 19.07.2018 у справі №911/2987/13 (колегія суддів у складі: Білоус В.В., Жуков С.В., Ткаченко Н.Г.), у Постанові від 26.07.2018 у справі №918/54/16 (колегія суддів у складі: Білоус В.В., Жуков С.В., Пєсков В.Г.) Верховний Суд дійшов висновку, що заявлені податковою інспекцією грошові вимоги до боржника щодо сплати податкового боргу, в тому числі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельного податку (орендної плати з юридичних осіб), нараховані за період після визнання боржника банкрутом, а тому такі вимоги не є поточними та не можуть сплачуватися боржником в силу імперативних приписів частини 1 статті 38 Закону про банкрутство, якими встановлено обмеження щодо виникнення у боржника додаткових зобов'язань, в тому числі щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) в період після визнання боржника банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури.

Отже, вбачається різне застосування положень частини 1 статті 38 Закону про банкрутство колегіями суддів Верховного Суду у складі: Білоус В.В., Жуков С.В., Ткаченко Н.Г., у складі: Жуков С.В., Білоус В.В., Ткаченко Н.Г, а також у складі: Білоус В.В., Жуков С.В., Пєсков В.Г. при вирішенні питання про правову природу податкового боргу, нарахованого боржнику в період після визнання його банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Зборами суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.12.2017 суддів Білоуса В.В., Жукова С.В., Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г., Погребняка В.Я., Ткаченко Н.Г. було обрано до Судової палати для розгляду справ про банкрутство.

Положеннями частин 1, 3 статті 303 Господарського процесуального кодексу України передбачено право колегії суддів Верховного Суду передати справу на розгляд палати Верховного Суду до прийняття постанови судом касаційної інстанції.

З огляду на таке, колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. вважає за можливе передати справу №910/14827/16 на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з мотивів необхідності узгодження практики застосування положень частини 1 статті 38 Закону про банкрутство при розгляді грошових вимог, заявлених контролюючим органом на підставі податкових зобов'язань боржника в період після визнання його банкрутом у справі про банкрутство.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

Справу №910/14827/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія" передати на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк