ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/809/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Принцевської Н.М., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання - Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від Акціонерного товариства "Одесаобленерго" - Притула А.С.,

від Фізичної особи - підприємця Соколова Олександра Дмитровича - Бубенщікова С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго"

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.06.2018 року

у справі №916/809/18

за позовом Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б)

до Фізичної особи - підприємця Соколова Олександра Дмитровича (АДРЕСА_1)

про стягнення 16323,19 грн, з яких 1379,93 грн - 3% річних, 3443,91 грн - інфляційні, 11499,35 грн - пеня

суддя суду першої інстанції: Малярчук І.А.

час і місце ухвалення рішення: 27.06.2018р., 11:55, м. Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №4,

повний текст рішення складений 02.07.2018р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 12.09.2018р. згідно ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

27.04.2018р. ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ФОП Соколова О.Д. про стягнення 16323,19 грн, з яких 1379,93 грн - 3% річних, 3443,91 грн - інфляційні втрати, 11499,35 грн - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору №6863 від 21.07.2014р., позивач постачав відповідачу електричну енергію, яку відповідач мав оплачувати. 02.09.2016р. в результаті проведення перевірки на об'єкті відповідача представниками позивача було виявлено порушення п.п.3.2.,3.3.,10.2. ПКЕЕ, а саме, зламану пломбу №С19311510 ПАТ "Одесаобленерго", яка встановлена на закритому комплексі обліку електричної енергії (вбачались ознаки механічного та термічного втручання), на жидкокристалічному табло електричного лічильника замість показників висвічувався надпис "ERROR.FF". На підставі виявлених порушень представниками ПАТ "Одесаобленерго" складено акт про порушення №0366055 від 02.09.2016р., який відповідач підписувати відмовився, у зв'язку з чим позивач склав акт про відмову від підпису. 01.06.2017р. комісією по розгляду актів Центрального РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" на підставі акту про порушення №0366055 від 02.09.2016р. проведено розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 149906,68 грн, про що оформлено протокол №162/1. Однак, внаслідок збою в програмі під час виконання розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії енергопостачальною компанією було допущено арифметичну помилку, що виправлено шляхом внесення відповідних змін до протокольного рішення від 01.06.2017р., шляхом зазначення вартості необлікованої електричної енергії у сумі 143496,12 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.08.2017р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.10.2017р., та постановою Верховного Суду від 27.03.2018р., по справі №916/1385/17 за позовом ФОП Соколова О.Д. до ПАТ "Одесаобленерго" відмовлено повністю у задоволенні позову про визнання недійсним рішення, прийнятого за результатами засідання комісії Центрального РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" з розгляду акту про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №162/1 від 01.06.2017р., та скасування оперативно-господарської санкції.

Однак, відповідачем заборгованість за недовраховану електричну енергію в сумі 143496,12 грн була погашена лише 26.10.2017р. та у зв'язку з несвоєчасним її погашенням позивачем нараховано до стягнення з відповідача три проценти річних, індекс інфляції та пеню.

01.06.2018р. відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти його задоволення та вказав, що він у відповідності до п.6.42. ПКЕЕ мав право оскаржити рішення комісії у суді та мав право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку, у зв'язку з чим 13.06.2017р. звернувся до Господарського суду Одеської області із відповідним позовом та про подання такого позову повідомив Центральний РЕМ ПАТ "Одесаобленерго". За результатами розгляду судом позову ФОП Соколова О.Д. по справі №916/1385/17 прийнято рішення від 21.08.2017р. про відмову у позові, однак, рішення суду одразу законної сили не набрало так як було оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду.

Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.10.2017р., якою залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2017р., набрала законної сили 20.10.2017р. та була оскаржена підприємцем до Верховного Суду, який остаточно вирішив спір лише 22.03.2018р.

Отже, ФОП Соколов О.Д. вважає, що лише з 22.03.2018р. виникло зобов'язання сплатити на користь енергопостачальної компанії оперативно-господарську санкцію в сумі 143496,12 грн, у зв'язку з чим вважає твердження позивача про початок обліку виникнення зобов'язання зі сплати цієї суми 02.07.2017р. необґрунтованим. Також, відповідач вказує, що позивачем йому нараховано оперативно-господарську санкцію, а не суму заборгованості за фактично спожиту електричну енергію, зобов'язання зі сплати якої передбачене умовами п.2.3.3.,2.3.4., додатком "Порядок розрахунків", які не містять умов нарахування штрафних санкцій, трьох процентів річних, сум втрат від інфляції на оперативно-господарську санкцію.

13.06.2018р. позивач надав суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позов та вказав, що постанова Верховного Суду була прийнята 27.03.2018р., а не 22.03.2017р., як зазначено у запереченнях відповідача. Позивач наполягає, що обов'язок оплатити рахунок-фактуру №6863 від 01.06.2017р. виник у відповідача через 30 днів з моменту отримання рахунку, тобто 02.07.2017р., а не 22.03.2018р., з огляду на те, що фактичну оплату відповідачем проведено лише 26.10.2017р., строк для проведення оплати сплив. До таких висновків позивач дійшов ще й тому, що п.6.42., на який послався відповідач, стосується неможливості відключення споживача від електроживлення на момент оскарження рішення енергопостачальної компанії, а не відтермінування строку сплати оперативно-господарської санкції.

14.06.2018р. від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, де він знов просить у позові відмовити та наполягає на позиції, викладеній у відзиві на позов.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.06.2018р. (суддя Малярчук І.А.) у позові відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що нарахована позивачем сума вартості обсягу недоврахованої електричної енергії за актом про порушення №036055 від 02.09.2016р. є оперативно-господарською санкцією за порушення ПКЕЕ, яка не є заборгованістю за договором, а різновидом штрафної санкції, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання / неналежного виконання зобов'язання, тому на неї не можуть бути нараховані 3% річних, інфляційні втрати та пеня.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії є оперативно - господарською санкцією, яка полягає у визначенні використаного споживачем товару, який був неврахований або врахований неправильно, недоврахована електрична енергія не є штрафною санкцією, її вартість є вартістю використаного споживачем товару, а зобов'язання по сплаті вартості недоврахованої електричної енергії є грошовим зобов'язанням.

Також, апелянт зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17 та від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов'язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016р. у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди.

20.08.2018р. відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а рішення - залишити без змін, оскільки сума в розмірі 143496,12 грн, визначена у протоколі №162/2 від 17.08.2017р. є оперативно - господарською санкцією, тому нарахування пені, 3% річних та інфляційних є безпідставним.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Одесаобленерго" на рішення Господарського суду Одеської області від 27.06.2018р. у справі №916/809/18.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018р. розгляд справи №916/809/18 за наведеною апеляційною скаргою призначений в судовому засіданні на 18 вересня 2018 року об 11-00.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018р. виправлено описку в резолютивній частині ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 08.08.2018р. по справі №916/809/18, вказавши вірну дату засідання, а саме 12 вересня 2018 року об 11-00.

Представник Акціонерного товариства "Одесаобленерго" в усних поясненнях, наданих у судовому засіданні 12.09.2018 р., підтримала апеляційну скаргу та просила рішення скасувати.

Представник Фізичної особи - підприємця Соколова Олександра Дмитровича в усних поясненнях, наданих у судовому засіданні 12.09.2018 р., заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

21.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олександром Дмитровичем (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №6863, згідно п.1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.п.2.2.,2.2.1.,2.2.2. договору №6863 від 21.07.2014р., постачальник зобов'язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених, відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу"); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності для кожної з площадок вимірювання, погодженої сторонами в додатку "Графік знаття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно з п.п.2.3.,2.3.1.,2.3.2.,2.3.3.,2.3.4.,2.3.5. договору №6863 від 21.07.2014р., споживач зобов'язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії"; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Відповідно до п.4.2.1. договору №6863 від 21.07.2014р., за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з п.7 додатку №5 "Порядок розрахунків" до договору №6863 від 21.07.2014р., у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним Порядком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

Відповідно до п.п.4.2.3.,4.2.4 договору №6863 від 21.07.2014р., споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схему обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання у їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою. Споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Згідно з п.4.2.5 договору №6863 від 21.07.2014р., споживач не несе відповідальності перед постачальником електричної енергії відповідно до вимог, в тому числі, і вищезазначеного п.4.2.3, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника електричної енергії або внаслідок дії непереборної сили.

Згідно з п.9.4 договору №6863 від 21.07.2014р., він укладений на строк до 31.12.2014р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але не більше, ніж до 01.05.2016р.

Також, сторонами за договором №6863 від 21.07.2014р. підписано додатки №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", №2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", №5 "Порядок розрахунків", №7 "Акт 3064 Ц від 11.02.2014р. розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", №7.1. "Однолінійна схема електропостачання", №10.2. "Перелік об'єктів споживача".

Відповідно до складеного позивачем акту про порушення №036055 від 02.09.2016р., в результаті проведення перевірки представниками відповідача об'єктів позивача, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська,17, виявлено порушення позивачем п.п.3.2,3.3.,10.2 ПКЕЕ у вигляді зламаної пломби №С19311510 ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", встановленої на закритому комплексі обліку електричної енергії (вбачаються ознаки механічного та термічного втручання), висвічування на жидкокристалічному табло електричного лічильника замість показників надпису "ЕRROR.FF". Представник споживача підписувати Акт відмовився, про що зазначено в самому Акті та складено акт відмови від підпису №036055 від 02.09.2016р.

Згідно з рішенням комісії по розгляду актів Центрального РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" від 01.06.2017р, яке оформлене протоколом №162/1, у присутності представника позивача розглянуто Акт №036055 від 02.09.2016р. та проведено розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії відповідно до п.2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562, за дозволеною потужністю Р=50 кВт за період 6 місяців на суму 149906,68 грн., на яку виставлено рахунок-фактуру №6863 від 01.06.2017р. Протоколом №162/II від 17.08.2017р. через технічну помилку проведено перерахунок вартості недоврахваної електричної енергії та визначено її суму у розмірі 143496,12 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.08.2017р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.10.2017р., постановою Верховного Суду від 27.03.2018р., зі справи №916/1385/17 за позовом ФОП Соколова О.Д. до ПАТ "Одесаобленерго" відмовлено повністю у задоволенні позову про визнання недійсним рішення, прийнятого за результатами засідання комісії Центрального РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №162/1 від 01.06.2017р. та скасування оперативно-господарської санкції.

На підтвердження проведення відповідачем 26.10.2017р. оплати нарахованої оперативно-господарської санкції в сумі 143496,12 грн позивач надав суду першої інстанції власну виписку по оборотах по рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.237 ГК України, підставою для застосування оперативно-господарської санкції є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням такої санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Зхідно з п. 6.40 Правил користування електричною енергією, обов'язковість застосування яких також встановлено сторонами в договорі від 21.07.2014р. №6863, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за №782/12656.

Згідно п.6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. У разі звернення споживача до суду щодо оскарження рішення комісії споживач впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу повідомляє про це постачальника електричної енергії (до прийняття постачальником електричної енергії рішення про обмеження або відключення електропостачання) та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. У разі неотримання постачальником електричної енергії ухвали про відкриття провадження у справі впродовж 20 робочих днів з дня реєстрації позовної заяви канцелярією суду постачальник електричної енергії може звернутись до суду щодо встановлення факту порушення провадження у справі. На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил обмеження та відключення електропостачання такого споживача, пов'язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється.

Відповідно до п.6.43. ПКЕЕ, кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Нараховані до оплати за актами порушень обсяги електричної енергії, які припадають на попередні розрахункові періоди, не враховуються під час підбиття підсумків розрахункового періоду при визначенні фактичної величини споживання за цей розрахунковий період. Сума збитків перераховується споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії або електропередавальної організації.

Згідно зі ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахована позивачем сума вартості обсягу недоврахованої електричної енергії за актом про порушення №036055 від 02.09.2016р. є оперативно-господарською санкцією за порушення ПКЕЕ.

Як вірно встановлено місцевим судом, оперативно-господарська санкція за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді такої санкції була передбачена договором.

Пеня, передбачена п.4.2.1. договору №6863 від 21.07.2014р., п.7 додатку №5 до договору, ст.230 ГК України, 549 ЦК України, також є штрафною санкцією - заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Однак, як вірно встановлено місцевим судом, чинне законодавство не передбачає можливості нарахування штрафної санкції у вигляді пені за прострочення сплати оперативно-господарської санкції, як і не передбачає нарахування на несвоєчасно сплачену оперативно-господарську санкцію трьох процентів річних та суми втрат від інфляційних процесів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції і також не вбачає підстав для задоволення позову АТ "Одесаобленерго" про стягнення з відповідача 1379,93 грн -3% річних, 3443,91 грн - інфляційних, 11499,35 грн - пені.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги доводи, викладені апелянтом у скарзі, щодо того, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії є оперативно - господарською санкцією, яка полягає у визначенні використаного споживачем товару, який був неврахований або врахований неправильно, а недоврахована електрична енергія не є штрафною санкцією і зобов'язання по її сплаті є грошовим зобов'язанням, оскільки у даному випадку, як вже вище було встановлено колегією суддів, нарахована позивачем сума вартості обсягу недоврахованої електричної енергії за актом про порушення №036055 від 02.09.2016р. є оперативно-господарською санкцією за порушення ПКЕЕ.

Крім того, судова колегія не приймає до уваги й посилання апелянта на додані до скарги постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17, від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц, постанови Верховного Суду України від 20.12.2010р. у справі №3-57гс10, від 04.07.2011р. у справі №3-65гс11, від 12.09.2011р. у справі №3-73гс11, від 24.10.2011р. у справі №3-89гс11, від 14.112011р. у справі №3-116гс11, від 23.01.2012р. у справі №3-142гс11, від 23.09.2015р. у справі №910/5924/15-г, оскільки вони не стосуються застосування оперативно - господарських санкцій, а стосується грошових зобов'язань, що виникли з інших підстав.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи, які мали суттєве значення для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи та цілком обґрунтовано було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для його зміни або скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,240,269,270,275,276,281-284 ГПК України,

колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 27 червня 2018 року у справі №916/809/18 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 ГПК України та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до приписів ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14 вересня 2018 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська