РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018Справа № 910/9237/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бумажнік"

про стягнення 85 079, 79 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" (далі - ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бумажнік" (далі - ТОВ "ТД "Бумажнік", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 85 079, 79 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору № 113/Р від 29.01.2015 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" просить суд стягнути з ТОВ "ТД "Бумажнік" заборгованість в сумі 59 422,93 грн., інфляційну складову боргу у сумі 20 814,22 грн., 3 % річних у сумі 4 842,64 грн., а всього - 85 079, 79 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

13.08.2018 р. від ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, у якому суд відмовив з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У своїй заяві позивач не визначив, які ознаки спірних правовідносин чи обставини, що входять до предмету доказування, свідчать про необхідність розгляду справи із викликом її учасників.

Водночас, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості у сумі 85 079, 79 грн., що є малозначною сумою та виникла внаслідок неналежного виконання ТОВ "ТД "Бумажнік" договору поставки № 113/Р від 29.01.2015 р. При цьому характер таких правовідносини не містить безумовних особливостей, які б вимагали проведення судового засідання із повідомленням (викликом) сторін у даній справі. У даному випадку сторони не позбавлені можливості викласти свою правову позицію по суті спору, свої аргументи, пояснення, доводи та міркування щодо процесуальних питань та питань, які виникають під час судового розгляду, у заявах по суті справи, зокрема, позовній заяві, відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив, запереченнях, а також заявах, клопотаннях та запереченнях до них, як це передбачено нормами Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін задоволенню не підлягає.

Отже, розглянувши позовні вимоги по суті, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов є обгрунтованим.

Встановлено, що 29.01.2015 р. між ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" (постачальник) та ТОВ "ТД "Бумажнік" (покупець) був укладений договір поставки № 113/Р (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця папір виробництва ТОВ "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика", а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити відповідно до умов цього договору.

Асортимент, кількість, ціна і терміни передачі товару вказуються в специфікаціях або накладних, які є невід'ємною частиною даного договору. Ціна договору визначається сумою вартості всіх партій товару, поставлених у відповідності зі специфікаціями і (або) накладними, підписаними постачальником і покупцем за весь термін дії цього договору. Розрахунок за кожну партію товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 100 % вартості партії до дати передачі товару (п.п. 4.1, 4.2, 5.1 договору).

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 р., з подальшою його пролонгацією (п.п. 6.1, 6.2).

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором у період з 12.01.2015 р. по 24.02.2016 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 939 361,18 грн., що підтверджується видатковими накладними за вказаний період, наявними в матеріалах справи.

Зі свого боку, відповідач взяті на себе зобов'язання виконав неналежним чином, вартість поставленого товару сплатив частково - у сумі 879 938,25 грн. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 59 422,93 грн. та, яку він визнав і зобов'язався оплатити у гарантійному листі № 74 від 07.10.2015 р., що міститься у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 59 422,93 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 20 814,22 грн. та 3 % річних у сумі 4 842,64 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем його грошового зобов'язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення матеріальних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 20 814,22 грн. та 3 % річних у сумі 4 842,64 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бумажнік" про стягнення заборгованості у сумі 85 079, 79 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бумажнік" (03115, місто Київ, вул. Котельникова, буд. 7, кв. 121, ідентифікаційний код 34834084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська Паперова Фабрика" (61013, місто Харків, вул. Шевченка, буд. 32, офіс 226, ідентифікаційний код 25313409) основний борг у сумі 59 422 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 26 коп., інфляційні втрати у сумі 20 814 (двадцять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 22 коп., 3 % річних у сумі 4 842 (чотири тисячі вісімсот сорок дві) грн. 64 коп., судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.