ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2275/18
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Фізичної особи - підприємця Небрат Олени Миколаївни с. Обухівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слоєв» м. Дніпро

про стягнення 71838грн.74коп.

Представники:

Від позивача: Небрат О.М. паспорт НОМЕР_2

Від відповідача: Донська О.В., дов. №б/н від 25.06.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа - підприємець Небрат Олена Миколаївна с. Обухівка звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слоєв» м. Дніпро з позовом про стягнення 71838грн.74коп., а саме - суми винагороди за березень-травень 2018р. в розмірі 30000грн., штрафу в розмірі 24000грн., пені в розмірі 1800грн. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р., суми компенсації за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень - травень 2018р., суми компенсації комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп., суми компенсації єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р., суми компенсації єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору про надання послуг (виконання робіт) №5-Е від 20.10.2017р. щодо виплати винагороди, компенсації податків, зборів, внесків та інших обов'язкових платежів, пов'язаних з господарською діяльністю виконавця; перешкоджання позивачу виконувати зобов'язання за договором; безпідставність дострокового розірвання договору з боку відповідача; належне виконання позивачем зобов'язань за договором; заміну тексту договору перед підписанням сторонами.

Позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір про надання послуг (виконання робіт) №5-Е від 20.10.2017р., предметом якого є за дорученням замовника (відповідача) на щомісячній основі надання виконавцем (позивачем) послуг (виконання робіт) у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування, що споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. В свою чергу, замовник зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату виконавцю за зазначені послуги.

На підставі пункту 2.5.3 цього договору в лютому 2018р. виконавець усно попередив замовника про необхідність призупинення дії договору на період 23.04.2018р. - 03.05.2018р., але замовник відмовився сплачувати винагороду за ці дні. Через погане самопочуття 06.04.2018р. в другій половині дня виконавець покинув місце надання послуг (офіс замовника).

10.04.2018р. замовник заблокував місце надання послуг та того ж дня надіслав виконавцю електронного листа про розірвання договору на підставі пункту 6.2.1 договору №5-Е від 20.10.2017р.

В електронних листах, направлених на адресу відповідача 11.04.2018р., 02.05.2018р. та 04.05.2018р., позивач просив допустити його до місця надання послуг, узгодити та підписати акти виконаних послуг, сплатити винагороду за березень 2018р. та квітень 2018р.

Позивач стверджує, що на підставі положень договору №5-Е від 20.10.2017р. та норм статей 8, 212, 882, 853, 901, 903 Цивільного кодексу України, відповідач мав сплатити решту суми винагороди за березень 2018р. в розмірі 6000грн., винагороду за квітень 2018р. в розмірі 12000грн. та за травень 2018р. в розмірі 12000грн. Враховуючи частину 3 статті 212 Цивільного кодексу України, послуги вважаються наданими в кожен день блокування доступу до надання послуг позивачем.

Відповідач ухилявся від підписання актів приймання-передачі наданих послуг, направлених на його адресу, не надіслав жодних заперечень щодо актів та доказів порушення зобов'язань виконавцем.

Посилаючись на безпідставність дострокового розірвання договору замовником, недоведеність систематичного порушення виконавцем зобов'язань за договором та порушення відповідачем строків сплати винагороди, позивач заявив до стягнення суму штрафу в розмірі 24000грн. відповідно до пункту 5.4 договору №5-Е від 20.10.2017р. та пеню в розмірі 1800грн. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р. на підставі пункту 5.1.1 договору №5-Е від 20.10.2017р.

Крім того, згідно пункту 3.1 договору №5-Е від 20.10.2017р. позивач наполягає на стягненні з відповідача сум компенсацій:

- плати за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень - травень 2018р.;

- комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп.;

- єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р.;

- єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2018р. прийнято позов до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві від 08.07.2018р. відповідач не погодився із заявленими вимогами та наполягав на їх безпідставності.

По-перше, виконавець повідомляв замовника про намір призупинити дію договору в коротші строки, ніж передбачені підпунктом 2.5.3 пункту 2.5 договору №5-Е від 20.10.2017р. Наведене унеможливлювало планування роботи замовника з бухгалтерського обслуговування клієнтів. Призупинення відбулось на 14календаних днів, що дорівнює 8090грн.92коп.

По-друге, за усною домовленістю між сторонами, відповідач здійснював компенсацію податків, зборів, внесків та інших обов'язкових платежів у вигляді оплати цих податків, зборів, внесків та інших обов'язкових платежів від імені позивача. Надходження до бюджету відображаються в електронному кабінеті платника податків - позивача. Так, від імені позивача відповідачем було сплачено - єдиний податок з фізичних осіб за 4квартал 2017р. в розмірі 1219грн.20коп. та комісію в розмірі 3грн. за проведення цього платежу; єдиний соціальний внесок за 4квартал 2017р. в розмірі 2112грн. та комісію в розмірі 3грн. за проведення цього платежу; єдиний податок з фізичних осіб за 1квартал 2018р. в розмірі 1828грн.80коп. та комісію в розмірі 3грн. за проведення цього платежу; єдиний соціальний за 1квартал 2018р. в розмірі 2457грн.18коп. та комісію в розмірі 3грн. за проведення цього платежу; єдиний соціальний внесок за квітень-травень 2018р. в розмірі 1638грн.12коп. та комісію в розмірі 3грн. за проведення цього платежу.

Під час дії договору позивач не вимагав надання доказів проведення таких виплат. Після дострокового розірвання квитанції про сплату були направлені на адресу позивача листом №25/05 від 25.05.2018р.

Відповідач стверджує, що компенсація комісії за обслуговування банківського рахунку та виконання платежів банківської установи включена до встановленої договором місячної винагороди, про що свідчить картка рахунку 631 за період 20.10.2017р. - 11.05.2018р. за договором №5-Е від 20.10.2017р.

Втретє, позивач не надавав належним чином оформлених актів приймання-передачі наданих послуг (з переліком фактично наданих послуг, правильним зазначенням вартості послуг згідно з банківською випискою). Крім того, дати відмови від підпису замовника, проставлені самостійно виконавцем на актах приймання-передачі, не відповідають фактичним датам направлення цих актів на адресу відповідача.

Вчетверте, позивачем надавались неякісні послуги відповідачу та особам, що перебувають на його бухгалтерському обслуговуванні:

- неправильне зазначення суми доходу, нарахованого або утриманого єдиного соціального внеску за січень 2018р. (ТОВ «Пеілім ВН»);

- надання недостовірної інформації щодо дати оплати податку на додану вартість за лютий 2018р., складання неправильного уточнюючого звіту з податку на додану вартість за грудень 2017р., порушення порядку ведення обліку вхідного податку на додану вартість, невідображення в бухгалтерській програмі операцій, пов'язаних з рухом товару, за контрагентами (ТОВ «Реклама і шоколад»);

- подання помилкової податкової декларації платника єдиного податку-юридичної особи за 3квартали 2017р., незаповнення Книги обліку доходів за клієнтами (фізичними особами), які знаходяться на обслуговуванні відповідача (ТОВ «Слоєв»);

- допущення помилок у звітах з єдиного соціального внеску за жовтень-грудень 2017р. та січень-лютий 2018р. щодо персональних даних працівників (громадянства особи) («ТОВ «ЮК «Слоєв»);

- здійснення помилкового розрахунку компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівника, подвійне нарахування заробітної плати за один і той самий період (ТОВ «Консалтинг про менеджерс»);

- невиконання доручення відповідача щодо відновлення бухгалтерського та податкового обліку в програмі 1С за період 14.08.2013р. - 31.12.2016р., внесення коригуючи записів або даних, подальшої перевірки достовірності (ТОВ «ВДМ-Україна»).

Внаслідок надання неякісних послуг, ТОВ «Пеілім ВН» ініціювало дострокове розірвання договору №С0217003 від 26.06.2017р. про бухгалтерське обслуговування, укладеного з відповідачем, а ділова репутація відповідача була заплямована.

Відповідач зазначає, що 06.04.2018р. позивач(виконавець) проігнорував доручення замовника та покинув територію надання послуг. Тому винагорода за цей день (631грн.58коп.) не може бути включена до розміру місячної винагороди.

В подальшому, 10.04.2018р. замовник повідомив виконавця про блокування доступу позивача до офісних приміщень, дострокове припинення договору за ініціативи замовника через систематичне порушення зобов'язань за договором, та додатково направив на адресу позивача лист №1 від 10.04.2018р. з відповідною інформацією за допомогою органів поштового зв'язку.

Посилання позивача на навмисну підміну пунктів договору №5-Е від 20.10.2017р. відповідач не визнає та вказує, що кожен аркуш договору містить підписи сторін, відповідно, зміст договору погоджений сторонами.

З огляду на положення розділу 6 договору, замовник скористався наданим йому правом та достроково розірвав договір №5-Е від 20.10.2017р. Позивач не представив належних доказів надання ним послуг протягом квітня - травня 2018р.

Вимога про стягнення решти винагороди за березень 2018р. не підлягає задоволенню, оскільки останнім часом позивач надавав неякісні послуги, це, в свою чергу, заподіяло збитки відповідачу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.07.2018р. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018р. у зв'язку з відрядженням судді Новікової Р.Г. судове засідання було призначене на 02.08.2018р.

У відповіді на відзив від 17.07.2018р. позивач вказав про:

- неможливість зменшення визначеного договором розміру виплаченої винагороди;

- обов'язковість компенсації позивачеві сплачених податків; сплату податків за загальним правилом безпосередньо платником податку;

- наявність у відповідача можливості самостійно скорегувати надані позивачем акти приймання-передачі наданих послуг та вказати необхідні відомості; за обумовлену договором винагороду позивач мав виконувати невизначений обсяг послуг (підготовка однієї податкової накладної або подача звітів в кількості 100шт. за місяць); відсутність письмових зауважень стосовно складених позивачем актів;

- відповідач не надав доказів того, що перелічені ним у відзиві суб'єкти господарювання були його клієнтами (договори про надання саме бухгалтерських послуг; акти виконаних робіт, підписаних обома сторонами; банківські виписки за період 20.10.2017-10.04.2018р., в яких відображені платежі контрагентами наданих послуг; ідентифікація особи, яка допустила помилки);

- за договором виконавець діє за дорученням замовника, відповідач віддавав розпорядження щодо інформації, що мала знаходитись у звітах, перевіряв та погоджував всі звіти

- програмне забезпечення відповідача унеможливлює ідентифікацію особи, яка готувала той чи інший документ або звіт та направляла його до державних органів; у відповідача був доступ до паролів та робочого місця позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018р. продовжений строк підготовчого провадження на 30днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 22.08.2018р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2018р. закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.09.2018р.

В судовому засіданні від 06.09.2018р. сторони підтримали правові позиції, викладені ними раніше.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Слоєв» (далі - замовник) та фізичною особою-підприємцем Небрат Оленою Миколаївною (далі - виконавець) був підписаний договір про надання послуг (виконання робіт) №5-Е від 20.10.2017р. (далі - договір), згідно якого замовник на щомісячній основі доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги (виконувати роботу) у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування (далі - послуги), які споживаються в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов'язується щомісячно здійснювати оплату виконавцеві за надані послуги.

Вказаний договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень, не визнаний в судовому порядку недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, кожен аркуш цього договору містить підписи сторін за договором. Таким чином, сторонами узгоджено його зміст в повному обсязі.

Пунктами 1.2 - 1.3 договору передбачено, що послуги передбачені цим договором, виконавець здійснює на території Замовника, використовуючи обладнання замовника. Під територією замовника мається на увазі місцезнаходження замовника за адресою: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шолом - Алейхема, буд. 4/26, прим. 123; 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Барикадна 15-А, І корпус, офіс 601. Сторони підтверджують, що під час виконання цього договору виконавець діє як незалежний виконавець та не може розглядатись як найманий працівник замовника.

Згідно пункту 9.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 20.10.2018р.

В пункті 2.1 договору визначений перелік послуг, які виконавець зобов'язується надавати замовнику, у тому числі, але не обмежуючись стосовно:

- правильного і своєчасного нараховування заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності, відпусток та інших нарахувань і виплат;

- складення зведених відомостей по нарахуванню заробітної плати;

- правильного нараховування, за умови надання необхідних даних замовником виконавцеві, і своєчасного перераховування податків і платежів до бюджету, внесків на соціальне страхування тощо, за умови надання замовником необхідного програмного забезпечення та доступу до необхідних ресурсів;

- здійснення прийому і контролю первинної документації;

- ведення обліку розрахунків з контрагентами та своєчасне інформування замовника про наявність заборгованостей;

- оформлення видаткових накладних та інших пов'язаних документів на реалізацію товару (послуг);

- правильного відображення в бухгалтерській програмі по контрагентам всіх операцій пов'язаних з рухом товару;

- забезпечення достовірності даних з дебіторської та кредиторської заборгованості по контрагентах;

- проведення виписок банку в програмі по контрагентах підприємства замовника;

- оформлення податкових накладних згідно чинного законодавства України;

- ведення обліку податкових зобов'язань по підприємству замовника;

- оформлення товарно-транспортних накладних;

- складення достовірних бухгалтерських звітів і балансів, іншої бухгалтерської звітності на основі первинних документів і бухгалтерських записів, надання їх на розгляд замовника у визначений ним строк;

- підготовка звітів. За вимогою замовника подання даних звітів до контролюючих органів у встановлені законодавством України строки;

- заповнення книг обліку доходів контрагентів замовника.

В розділі 3 договору сторони визначили вартість та порядок оплати послуг. Так, згідно пунктів 3.1 - 3.2 загальний розмір винагороди за цим договором становить 144000грн. За виконання доручених виконавцю зобов'язань замовник щомісячно сплачує виконавцю винагороду у розмірі 12000грн.

Крім того, замовник повинен компенсувати виконавцеві податки, збори, внески та інші необхідні платежі, які пов'язані з господарською діяльністю виконавця за цим договором, розмір яких визначається законодавством України, та компенсувати комісії за обслуговування рахунку та виконання платежів банківської установи тощо.

В підпункті 2.1.15 пункту 2.1 та пункті 3.5 договору передбачено, що виконавець повинен виконувати послуги особисто і не має права передоручати їх виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Послуги виконавець надає замовнику щомісячно, про що сторонами укладається акт прийому-передачі наданих послуг (виконання робіт), який є невід'ємною частиною цього договору.

Факт надання послуг сторони засвідчують актом прийому - передачі наданих послуг (виконання робіт).

Винагорода за фактично наданні послуги здійснюється замовником не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту прийому - передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця у національній валюті України - гривні.

Згідно пункту 2.5 договору виконавець має право, зокрема:

- на компенсацію в повному обсязі витрат, які здійсненні в інтересах замовника і пов'язані з виконанням зобов'язань виконавця, в тому числі і транспортні витрати;

- протягом дії цього договору, попередивши замовника за 30 календарних днів та узгодивши з останнім, призупинити виконання зобов'язання за цим договором, без пояснення причин, на строк, що не перевищуватиме 20 календарних днів із збереженням оплати винагороди.

- на призупинення виконання зобов'язання за цим договором на весь строк тимчасової непрацездатності. За дні тимчасової непрацездатності, винагорода зменшується пропорційно дням призупинення виконання зобов'язання за цим договором.

В свою чергу, пунктом 2.6 договору на замовника покладаються обов'язки, зокрема:

- надавати виконавцю всі необхідні документи, інформацію та довіреності, необхідні для виконання покладених на виконавця обов'язків;

- формулювати виконавцю чіткі завдання;

- своєчасно здійснювати щомісячні розрахунки з виконавцем за надані послуги та компенсувати витрати виконавцю, за наявності таких, що підтверджуються фіскальними чеками, квитанціями, тощо.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили, що договір може бути достроково припинений (розірваний) або за погодженням сторін або з ініціативи однієї із сторін цього договору, про що інформується інша сторона шляхом направлення відповідного письмового повідомлення або повідомлення на електронну пошту за 30 календарних днів до дати припинення дії цього Договору.

При цьому, відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 договору підставою для дострокового припинення (розірвання) цього договору з ініціативи замовника, зокрема, є систематичне порушення зобов'язань виконавцем.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 20.10.2017р. до договору про надання послуг (виконання робіт) №5-Е від 20.10.2017р. сторони домовилися, що зобов'язання щодо подачі до контролюючих органів податкової звітності, подання звітності з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, іншої звітності та відомостей тощо, за встановленою формою і у встановлені законом строки, передбачені законами України, покладається ва виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюються сторонами відповідач 10.04.2018р. ініціював дострокове розірвання договору та в цей же день заблокував доступ виконавця до місця надання послуг, з 11.05.2018р. договір є розірваним.

Також сторони визнають, що за березень 2018р. виконавцю була виплачена частина винагороди в розмірі 6000грн. Акти приймання - передачі наданих послуг за березень - травень 2018р. направлялись позивачем на адресу відповідача, але не були не підписані.

Відповідач відмовився виплатити позивачу решту винагороди за березень 2018р. в розмірі 6000грн. через неякісність послуг, що надавались останнім часом. Підставою для невиплати винагороди за квітень - травень 2018р. є ненадання таких послуг.

Позивач, в свою чергу, наполягає на тому, що замовник зобов'язаний сплатити решту суми за березень 2018р. та суми винагороди за квітень - травень 2018р., оскільки ненадання послуг в цей період сталось через дії саме замовника.

З огляду на положення договору, суд погоджується з позивачем щодо наявності у відповідача обов'язку сплатити винагороду за березень 2018р. в повному обсязі, тобто сплатити виконавцю решту суми в розмірі 6000грн. Положення договору не надають замовнику зменшувати суму винагороди у зв'язку з неякісністю раніше наданих послуг.

Посилання на відповідача на кількість днів, протягом яких відповідач призупиняв дію договору, також не впливає на розмір винагороди за березень 2018р., з огляду на зміст підпункту 2.5.3 пункту 2.5 договору.

На адресу замовника направлявся акт наданих послуг за березень 2018р., від підписання якого відповідач ухилився.

Враховуючи вищевикладене та підпункт 2.1.15 пункту 2.1 та пункт 3.5 договору, відповідач мав сплатити 6000грн. винагороди за березень 2018р. до 10.04.2018р. включно.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не було виконане зобов'язання з виплати винагороди за березень 2018р., доказів припинення відповідного зобов'язання перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми винагороди за березень 2018р в розмірі 6000грн.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення сум винагороди за квітень - травень 2018р. в розмірі 24000грн. задоволенню не підлягають, оскільки умовами договору передбачена виплата винагороди саме за фактично надані послуги. Як вбачається з матеріалів справи, протягом спірного періоду виконавець послуг за договором не надавав, належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання послуг протягом цього періоду позивач до матеріалів справи не надав.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов'язань, позивач заявив до стягнення декілька сум компенсацій, а саме:

- суму компенсації за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень - травень 2018р.

- суму компенсації комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп. (платіж на сплату єдиного соціального внеску (3грн.) + платіж на сплату єдиного податку (3грн.) + 0,75% від суми надходжень (6000грн. винагороди за березень 2018р. + 12000грн. винагороди за квітень 2018р. + 12000грн. винагороди за травень 2018р. + 24000грн. штрафу + 2112грн. єдиного соціального внеску за 4квартал 2017р. + 4095грн.30коп. єдиного соціального внеску за січень-травень 2018р. + 200грн. компенсації за обслуговування банківського рахунку))

- суму компенсації єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р.

- суму компенсації єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп. (2919грн.20коп. за 4квартал 2017р. + 2818грн.80коп. за 1квартал 2018р. + єдиний податок в розмірі 5% від платежів, що надійдуть (6000грн. винагороди за березень 2018р. + 12000грн. винагороди за квітень 2018р. + 12000грн. винагороди за травень 2018р. + 24000грн. штрафу + 200грн. компенсації за обслуговування банківського рахунку + 472грн.55коп. комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки + 2112грн. єдиного соціального внеску за 4квартал 2017р. + 4095грн.30коп. єдиного соціального внеску за січень-травень 2018р. + 2919грн.20коп. за 4квартал 2017р. + 2818грн.80коп. за 1квартал 2018р.))

Як зазначалось раніше, пунктом 3.1 та підпунктом 2.6.3 пункту 2.6 договору на відповідача покладається обов'язок компенсувати виконавцеві податки, збори, внески та інші необхідні платежі, які пов'язані з господарською діяльністю виконавця за цим договором, розмір яких визначається законодавством України, та компенсувати комісії за обслуговування рахунку та виконання платежів банківської установи тощо.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За загальноприйнятим тлумаченням термін «компенсація» означає відшкодування вже понесених витрат. Разом з тим, позивачем не надано доказів несення ним тих витрат, які він просить стягнути з відповідача в якості компенсації.

Дострокове перерахування відповідачем сум, спрямованих на оплату податків та інших платежів позивача (єдиного податку з фізичних осіб - за 4квартал 2017р. в розмірі 1219грн.20коп., за 1квартал 2018р. в розмірі 1828грн.80коп.; єдиного соціального внеску за 4квартал 2017р. в розмірі 2112грн., за 1квартал 2018р. в розмірі 2457грн.18коп., за квітень-травень 2018р. в розмірі 1638грн.12коп. та комісій в розмірі 15грн. за проведення цих платежів) є його правом.

Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми компенсації за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень -травень 2018р., суми компенсації комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп., суми компенсації єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р., суми компенсації єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп.

Відповідно до підпункту 5.1.1 пункту 5.1 договору за порушення п. 3.5. цього договору - за несвоєчасну сплату винагороди, замовник сплачує виконавцеві пеню 1% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, за кожен день прострочення виконання.

На підставі наведеного за порушення строків сплати винагороди за березень 2018р. в сумі 6000грн. позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 1800грн. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» №543/96-ВР від 22.11.1996р. та частини другої статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Враховуючи викладене, належний до стягнення розмір пені за порушення строків сплати винагороди за березень 2018р. в сумі 6000грн. в даному випадку дорівнює 162грн.08коп. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені 1637грн.92коп. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р. слід відмовити.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що у разі відсутності у однієї із сторін цього договору підстав для дострокового розірвання цього договору, перелік яких зазначено у пунктах 6.2 - 6.3 цього договору, сторона ініціатор зобов'язується, в день дострокового розірвання цього договору, сплатити іншій стороні штраф у розмірі подвійної винагороди, розмір якої встановлено п. 3.2. цього договору.

Посилаючись на безпідставність розірвання договору відповідачем, позивач заявив до стягнення штраф в розмірі 24000грн.

Суд погоджується з позивачем про недоведеність відповідачем належними та допустимими доказами надання позивачем неякісних послуг за договором під час бухгалтерського обслуговування відповідача та його контрагентів. В матеріалах справи відсутні як докази неякісності наданих позивачем послуг, так і докази того, що претензії контрагентів виникли внаслідок надання неякісних послуг саме позивачем.

Разом з тим, позивачем неодноразово не було дотримано положення підпункту 2.5.3 пункту 2.5 договору щодо завчасного попередження замовника про намір призупинити виконання зобов'язання за цим договором і матеріали справи це підтверджують.

Враховуючи викладене, підстави для стягнення штрафу в розмірі 24000грн. відсутні.

З приводу вимоги позивача визначити конкретну дату виплати боргового зобов'язання, суд зазначає наступне.

Враховуючи предмет спору та положення Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для встановлення строку виплати зобов'язання.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ видається після набрання чинності судовим рішенням.

За загальним правилом, встановленим статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме - судовий збір за подачу позовної заяви покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242, 251 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Небрат Олени Миколаївни с. Обухівка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слоєв» м. Дніпро про стягнення 71838грн.74коп., а саме - суми винагороди за березень - травень 2018р. в розмірі 30000грн., штрафу в розмірі 24000грн., пені в розмірі 1800грн. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р., суми компенсації за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень -травень 2018р., суми компенсації комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп., суми компенсації єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р., суми компенсації єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Слоєв» м. Дніпро (; місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 4/26, прим. 120) на користь Фізичної особи - підприємця Небрат Олени Миколаївни с. Обухівка (РНОКПП: НОМЕР_1; місцезнаходження: 69041, АДРЕСА_1) суму винагороди за березень 2018р. в розмірі 6000грн., пеню в розмірі 162грн.08коп. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 151грн.14коп.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення суми винагороди за квітень - травень 2018р. в розмірі 24000грн., штрафу в розмірі 24000грн., пені в розмірі 1637грн.92коп. за період з 11.04.2018р. по 10.05.2018р., суми компенсації за обслуговування банківського рахунку в розмірі 200грн. за квітень - травень 2018р., суми компенсації комісії за виконання платежів та за перерахування коштів з рахунку на картку фізичної особи або зняття готівки в розмірі 472грн.55коп., суми компенсації єдиного соціального внеску в розмірі 6207грн.30коп. з жовтня 2017р. по травень 2018р., суми компенсації єдиного податку від суми доходу в розмірі 9158грн.89коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 06.09.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.09.2018р.

Суддя Новікова Р.Г.