ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

19.09.2018м. ДніпроСправа № 9/280

За скаргою: Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград Дніпропетровської області

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

У справі

за позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. І. М. Макарова", м. Дніпро

до відповідача-1: Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго", м. Дніпро

відповідача-2: Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості 20 691 106 грн. 85 коп.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2 (скаржника): не зявився

Від Відділу примусового виконання рішень: ОСОБА_1, довіреність №3715/20.3-03 від 29 грудня 2017 року, головний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародного співробітництва

С У Т Ь С П О Р У:

17 серпня 2018 року Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою, якою просить:

- скасувати постанову винесену 22.06.2018 на підставі зведеного виконавчого провадження № 49448343 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на рахунок із спеціальним режимом використання №540.980, відкритий в Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк".

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з рахунку із спеціальним режимом використання №540.980, відкритий в Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк".

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем накладено арешт на рахунок №540.980, який є рахунком із спеціальним режимом використання, що є порушенням вимог законодавства.

Також, скаржник у скарзі, просив поновити строк на подання цієї скарги, мотивуючи тим, що раніше дана скарга подавалася, однак ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 було залишено без розгляду скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії державного виконавця №657 від 05.07.2018. Після усунення встановлених недоліків підприємство знову звернулося до господарського суду зі скаргою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 поновлено Комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго" строк на подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у засідання на 06.09.2018. З 06.09.2018 розгляд скарги відкладено на 19.09.2018, при цьому продовжено строк розгляду скарги до 19.09.2018 включно.

У судове засідання призначене для розгляду скарги представники позивача, відповідача-1, відповідача-2 (скаржника) не з'явилися, витребуваних судом документів не надали.

19.09.2018 від скаржника надійшло клопотання про перенесення судового засідання з розгляду скарги на іншу дату, у звязку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні, а також у звязку з тим, що скаржником зроблено запит до ПАТ АТ "Укргазбанк" на підтвердження, що даний рахунок є рахунком зі спеціальний режимом використання.

Головний спеціаліст відділу ДВС у судове засідання зявився, однак відзиву на скаргу не подав. Представник ДВС заявив усне клопотання про відкладення розгляду скарги для належної підготовки заперечень по скарзі.

Заслухавши пояснення головного спеціаліста відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2002 року Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. І. М. Макарова" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просило стягнути з Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" заборгованість у розмірі 20 691 106,85 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 (Суддя Подобєд І.М.) у позові до Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" відмовлено; позов до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. І. М. Макарова" суму 17 607 716, 93 грн. основного боргу, 5 391 287,97 грн. збитків від інфляції, 1 424 264,38 грн. три відсотка річних, 1 700 грн. витрат на держмито, 87,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.12.2003 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 було видано наказ № 9/280.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 квітня 2004 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 у справі № 9/280 залишено без змін.

Виконання названого наказу здійснювалося у зведеному виконавчому провадженні №49448343 та перебувало на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2.

16.03.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (-ах): № 540 у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк", МФО 320478; а також на всі інші рахунки боржника, відкриті в установах банку, і також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення даної постанови, що належать боржнику.

12.06.2017 від КП "Павлоградтеплоенерго" до господарського суду надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Нещадима І.С., в якій останній просив:

- визнати дії головного державного виконавця Нещадима І.С. неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства;

- скасувати постанову від 16.03.2017 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на рахунок із спеціальним режимом використання №540, відкритий у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк" та зобовязати відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з рахунку із спеціальним режимом використання №540, відкритий у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суд від 18.09.2017, зазначену скаргу задоволено частково; визнано недійсною постанову державного виконавця Відділу ПВР ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 16.03.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 49448343, в частині накладення арешту на рахунок КП "Павлоградтеплоенерго" із спеціальним режимом використання №540, відкритий в ПАТ "Укргазбанк"; зобов'язано Відділ ПВР зняти арешт з рахунку; в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Постановою Верховного суду від 10.04.2018 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі №9/280 скасовано. Справу в частині розгляду скарги на дії органу Державної виконавчої служби передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року провадження за скаргою КП "Павлоградтеплоенерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закрито, у звязку з відсутністю предмету спору.

Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про зняття арешту з коштів боржника від 25.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 49448343, знято арешт з коштів, що містяться на рахунку №540, відкритому у Публічному акціонерному товаристві Акціонерному банку "Укргазбанк" (МФО 320478), що належить боржнику - Комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго".

22 червня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № 540 у Публічному акціонерному товаристві Акціонерному банку "Укргазбанк", код банку 320478; та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті боржником після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що знаходяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

17 серпня 2018 року Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою, якою просить:

- скасувати постанову винесену 22.06.2018 на підставі зведеного виконавчого провадження № 49448343 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на рахунок із спеціальним режимом використання №540.980, відкритий в Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк".

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з рахунку із спеціальним режимом використання №540.980, відкритий в Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк".

Скаржник зазначає, що державним виконавцем порушено приписи ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", за якими звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання забороняється.

Вказане і стало причиною звернення до суду зі скаргою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 5) обов'язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з тим, згідно з частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 ст. 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

За наведеними нормами державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до статті 18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Так, згідно з приписами вказаної норми не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Разом з цим, саме на державного виконавця покладено обов'язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом, а недотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення виконавця про призначення рахунку та, відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляли державного виконавця можливості самостійно з'ясувати інформацію про наявність рахунків Боржника, а також статус цих рахунків, враховуючи приписи частини 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За твердженням скаржника, оскаржуваною постановою головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 наклав арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання, а саме №540.980, відкритий в Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку "Укргазбанк" (МФО 320478).

Як вбачається із доданого до скарги договору банківського рахунку із спеціальним режимом використання №5 від 01.12.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (Банк) та Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (Клієнт) Банк відповідно до вимог чинного законодавства України відкрив Клієнту поточний рахунок зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами №540.980 в національній валюті. Згідно з п.1.3 цього договору для виконання розрахунків за Рахунком Клієнт відкриває поточний рахунок №540.980 в Банку на підставі банківського рахунку. Клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку №540.980, відкритого в Банку, для сплати комісій в розмірі та у строки, згідно з тарифами, що є невідємною частиною цього договору (п.1.4 договору).

У той же час, відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 22.06.2018 ЗВП №49448343, арешт накладено на грошові кошти, що містяться на рахунку №540 у Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк "Укргазбанк" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Тобто, державним виконавцем накладено арешт на рахунок боржника №540, який є відмінним від зазначених у договорі, поточного рахунку зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами №540.980 та навіть є відмінним від поточного рахунку №540.980.

Доказів того, що рахунок №540, на який накладено арешт в межах зведеного виконавчого провадження, є рахунком зі спеціальним режимом використання, до матеріалів справи не додано.

Відтак, суд не вбачає порушень в діях державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту саме на рахунок №540, оскільки скаржником не доведено та матеріали справи не місять доказів того, що цей рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання та на який відповідно до закону заборонено накладення арешту та/або звернення стягнення.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника та зобовязання державного виконавця зняти арешт.

Крім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду, у постанові №9/280 від 10.04.2018 вказував саме на такі ж обставини справи (абз. 3, а.с.31, т.6).

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, скарга задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання скаржника про перенесення судового засідання, суд зазначає, що частинами 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 відкладався розгляд скарги, при цьому продовжувався строк розгляду скарги до19.09.2018 включно. Оскільки норми Господарського процесуального кодексу України допускають право суду продовжити процесуальний строк лише один раз, яким суд скористався, та, відповідно 19.09.2018 є останнім днем розгляду скарги, у суду відсутня можливість відкласти розгляд скарги на іншу дату.

Стосовно неотримання скаржником відповіді на запит до Банку, суд звертає увагу, що про необхідність надання письмових та належних доказів з яких причин номер рахунку, зазначеного у постанові державного виконавця від 27.06.2018, не співпадає точно з жодним з номерів рахунків вказаних в договорі №5 від 01.12.2014, скаржнику стало відомо під час судового засідання, яке відбулося 06.09.2018, однак запит до Банку останнім датовано лише 11.09.2018, тобто через 5 днів. При цьому, скаржник не наводить поважності причин неможливості своєчасно подати докази по скарзі.

Керуючись статтями 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена в порядку ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_3