ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" вересня 2018 р.Справа № 924/861/18
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

розглянувши заяву акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк, м. Київ про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 р. до господарського суду Хмельницької області надійшла заява акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізична особи підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький 155908,92 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.03.2017 року, з яких 83333,34 грн. - заборгованість за кредитом, 27122,22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 19990,66 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 25462,70 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором та 176,20 грн. судового збору.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов висновку про часткову відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Як убачається із поданої заяви, окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочення заборгованості, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, заявником заявлено до боржника вимогу про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 25462,70 грн.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положеннями статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на зазначене та те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 25462,70 грн. При цьому береться до уваги також те, що заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 25462,70 грн. не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький 25462,70 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Ухвала набирає законної сили 20.09.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи, 2, 3 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, та 49027, м. Дніпро, а/с 1800), 4 - представнику позивача ОСОБА_2 (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), 5 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Пяскорського, 13) (всім реком. з повід.)