Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/566/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

секретар судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 13.02.2018;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №01-26/27 від 17.08.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (м. Херсон)

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (смт.Новогуйвинське Житомирський район Житомирська область)

про стягнення 722 418,34 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 722418,34грн. заборгованості за договором постачання №375 від 02.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору постачання №375 від 02.10.2017 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати отриманої продукції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 29.08.2018 (а.с.84-85).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.89-94). Вважає, що строк оплати партії продукції, що була поставлена за накладними №0000032 від 26.02.2018, №0000043 від 16.03.2018, №0000073 від 04.05.2018, з врахуванням допоставки продукції та проходження нею вхідного контролю 17.05.2018, закінчується 29.06.2018. Тому, на думку відповідача, строк проведення оплати даної партії продукції на момент звернення позивача з даним позовом до суду ще не настав, адже позовна заява датована 27.06.2018.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (постачальник/позивач) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (покупець/відповідач) укладено договір №375 (а.с.17-21), за умовами якого постачальник зобов'язується виготовити та передати у власність, а покупець прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, надалі - "Продукція", на умовах та в строки, передбачені договором (п.1.1 договору).

Продукція, яка поставляється постачальником, придбавається та використовується покупцем на виконання останнім умов договорів, укладених з Міністерством оборони України на 2017 рік, для проведення відповідного виду ремонту військової техніки (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору кількість, ціна та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ДСТУ, технічній документації) для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовам договору щодо якості та номенклатури (п.2.2 договору).

У разі, якщо чинними стандартами, технічними умовами на продукцію не встановлено іншого, гарантійний строк експлуатації продукції становить 24 (двадцять чотири) місяці з моменту складання накладної-вимоги. Строк гарантії збільшується на чає, протягом якого продукція не могла експлуатуватися у зв'язку з її невідповідністю умовам Договору (п.2.3 договору).

За приписами п.2.4 договору якість продукції, що є предметом Договору, перевіряється Відділом Технічного Контролю Покупця, що підтверджується Актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції.

Згідно п.2.5 договору у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам договору, постачальник здійснює заміну продукції на таку, що відповідає вимогам договору, упродовж 30 календарних днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна, вважається не поставленою. Витрати по заміні продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок постачальника, в тому числі витрати, пов'язані з транспортуванням продукції.

Відповідно до 2.6 договору виявлені під час гарантійного строку або приховані дефекти продукції постачальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги покупця виправити дефект або замінити продукцію власними силами та за власний рахунок, в тому числі витрати, пов'язані з транспортуванням продукції.

За приписами пункту 3.1 договору поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни, встановлені сторонами у відповідній специфікації. Моментом поставки кожної окремої партії продукції та передача її покупцю є дата підписання сторонами видаткової накладної.

Згідно з п.3.2 договору постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії повинні відповідати продукції, визначеної специфікацією. Постачальник зобов'язаний повідомити покупця про прогнозовану дату поставки продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки.

Право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної (п.3.3 договору).

Поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній специфікації і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати, пов'язані з поставкою продукції (п.4.1 договору).

Згідно п.4.2 договору загальну суму договору складають суми усіх специфікацій, які були підписані відповідно до умов цього договору.

Умови платежів визначені пунктом 5 договору.

Оплата покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка) (п.5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок, строки оплати та ціна встановлюється сторонами у відповідній специфікації.

Згідно п.6.1 договору постачальник зобов'язаний поставити продукцію, яка є предметом договору, в строки та на умовах, визначених договором, а також інших документів, які є його невід'ємною частиною.

Передача продукції неналежної якості, не у встановленій кількості спричиняє правові наслідки, передбачені чинним законодавством та договором (п.6.2 договору).

Приймання покупцем продукції за кількістю і якістю не позбавляє покупця права у встановленому законом порядку пред'являти постачальникові претензії у зв'язку з недоліками поставленої продукції, які будуть виявлені пізніше (п.6.4 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від зобов'язань та відповідальності за порушення зобов'язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії договору (пункт 10.5 договору).

Додатковою угодою №1 до договору №375 від 02.10.2017 термін дії договору продовжено до 31.12.2018 (а.с.20).

30.01.2018 до договору №375 та додаткової угоди №1 сторонами було підписано Специфікацію №1, згідно пункту 1 якої постачання та оплата продукції здійснюється сторонами в термін та за цінами на умовах даної Специфікації: найменування продукції - заготовка котла 765-06сб-313СБ у кількості 62 штук на загальну суму 1886267,66грн. (а.с.21).

Пунктом 2 вказаної специфікації, сторони визначили, що ціна продукції, зазначеної в специфікації, складає один мільйон вісімсот вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят сім гривень 66 копійок, в тому числі ПДВ - 20%

Постачання продукції здійснюється партіями, власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул.Дружби народів, 1 (п.3 специфікації №1 від 30.01.2018р).

Відповідно до пункту 4 вказаної специфікації сторони погодили умови оплати за продукцію наступним чином:

- передплата 50% загальної суми за продукцію, визначеної у специфікації, перераховується на рахунок постачальника упродовж трьох банківських днів з дня виставлення рахунку постачальником;

- остаточний платіж здійснюється за кожну відвантажену кількість продукції в розмірі, що дорівнює різниці між її вартістю та проведеною замовником попередньою оплатою, упродовж 30 банківських днів після постачання продукції згідно з графіком постачання і проходження вхідного контролю на ДП "ЖБТЗ".

30.01.2018 до договору №375 та додаткової угоди №1 сторонами було підписано Специфікацію №2, згідно пункту 1 якої постачання та оплата продукції здійснюється сторонами в термін та за цінами на умовах даної специфікації: найменування продукції - металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М у кількості 10 штук та металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М у кількості 10 штук на загальну суму 906779,70грн (разом з ПДВ) (а.с.22).

Пунктом 2 вказаної специфікації сторони визначили, що ціна продукції, зазначеної в специфікації, складає дев'ятсот шість тисяч сімсот сімдесят дев'ять гривень 70 копійок, в тому числі ПДВ - 20%.

Відповідно до п.3 специфікації постачання продукції здійснюється партіями, власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська обл. смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів 1).

Умови оплати за продукцію:

- передплата 50% загальної суми за продукцію, визначеної у специфікації, перераховується на рахунок постачальника упродовж трьох банківських днів з дня виставлення рахунку постачальником;

- остаточний платіж здійснюється за кожну відвантажену кількість продукції в розмірі, що дорівнює різниці між її вартістю та проведеною замовником попередньою оплатою упродовж 30 банківських днів після постачання продукції згідно з графіком постачання і проходження вхідного контролю на ДП "ЖБТЗ" (п. 4 специфікації №2).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на виконання зобов'язань за договором №375 ним було здійснено поставку продукції відповідачу на загальну суму 2793047,31грн., що підтверджується відповідними накладними та актами вхідного контролю, долученими до матеріалів справи (а.с.24-42).

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав та лише частково оплатив отриманий товар на загальну суму 2070628,97грн., що стверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. Заборгованість за поставлений товар становить 722 418,34грн.

За даними позивача, згідно видаткової накладної № 0000072 від 27.04.2018 було відвантажено Заготовку Котла 765-06-сб 313 СБ (1 шт.), яка не була до цього прийнята, під час проходження контролю якості, при поставці 29.01.2018 відповідно до накладної № 0000010.

Крім цього, згідно видаткової накладної № 0000073 від 04.05.2018 було відвантажено: Металоконструкції Сидінь 765-18-сб 177 М (1 шт.) та Металоконструкції Сидінь 765-18-сб 163 М (2 шт.), які до цього були відбраковані при поставці від 26.02.2018 (накладна № 0000032) та Металоконструкції Сидінь 765-18-сб 177 М (2 шт.), відбраковані при поставці від 16.03.2018 (накладна № 0000043).

Акт вхідного контролю №568 від 17.05.2018 (а.с.37) підтверджує допоставку відбракованої продукції, що зазначена вище та не заперечується відповідачем.

Однак, грошове зобов'язання відповідачем не виконано, загальна сума основного боргу на день подання позову до суду склала 722418,34грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Між сторонами фактично укладено договір поставки, а відтак - виникли відносини, які підпадають під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Основні зобов'язання, що виникли у позивача внаслідок укладення договору, це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Як зазначалося раніше, позивач поставив товар на суму 27793047,31грн., у відповідача виник обов'язок його оплатити. Втім, останній, не в повному обсязі розрахувався за отриманий товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 722418,34грн., яку позивач просить суд стягнути у судовому порядку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначалось вище, кінцеві розрахунки здійснюються впродовж 30 банківських днів після постачання продукції згідно з графіком постачання і проходження вхідного контролю на ДП "ЖБТЗ"

Однак, відповідач свого обов'язку щодо сплати грошових коштів за отриманий товар не виконав.

Заперечення відповідача стосовно не настання строку оплати поставленого товару спростовуються матеріалами справи.

Як свідчить реєстраційний штамп загального відділу (канцелярії) господарського суду, позовна заява надійшла до суду 02.07.2018 вх.№615.

Враховуючи термін оплати товару, погоджений сторонами у специфікаціях, граничний строк оплати - 02.07.2018 (30 банківських днів від акту вхідного контролю від 17.05.2018).

Разом з тим, встановлення відповідного терміну не позбавляє права відповідача здійснити оплату в строк протягом 30 банківських днів із дати підпису акту вхідного контролю, не чекаючи останнього дня.

Оскільки факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк виконання грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи (в день подачі позову), а доказів оплати вартості товару в повному обсязі не надано, суд, виходячи із принципу розумності, враховуючи, що завданням господарського судочинства є справедливе і неупереджене вирішення спору, приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд.1, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (73034, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, ):

- 722418,34грн. - боргу за поставлену продукцію;

- 10836,28грн. - сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.09.18

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)