ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2018 Справа № 920/367/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В. при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 920/367/18

за позовом: Заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивача: Глинської сільської ради Роменського району Сумської області с.Глинськ, Роменський район, Сумська область,

до відповідачів: 1.Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова", смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область

2. Роменської районної державної адміністрації м. Ромни,

про скасування розпоряджень місцевої державної адміністрації, визнання договору оренди земельної ділянки недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки,

за участю представників сторін:

від прокурора: Вортоломей М.Ф.

від позивача: не з'явився

від відповідачів: 1. Крищенко Л.В., Буряк О.І.

2. не з'явився

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві просить суд: 1) скасувати розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації від 30.01.2012 № 88 "Про надання земельних ділянок в оренду СТОВ "Дружба-Нова" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Глинської сільської ради"; 2) скасувати пункт 1 розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації від 12.10.2012 № 737-ОД "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок укладених з СТОВ "Дружба-Нова" та території Артюхівської, Глинської, Гришинської, Дібрівської, Коржівської, Ріпчанської, Рогинської, Сулимівської сільських рад" в частині, що стосуються внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 20.02.2012, укладеного між Роменською райдержадміністрацією та СТОВ "Дружба-Нова"; 3) визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 20.02.2012, укладений між Роменською районною державною адміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" (зареєстрований відділом Держкомзему у Роменському районі у книзі реєстрації договорів оренди за № 13 від 29.02.2012), з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 12.10.2012 (зареєстрована відділом Держкомзему у Роменському районі у книзі реєстрації договорів оренди за № 19 від 19.10.2012); 4) зобов'язати СТОВ "Дружба-Нова" повернути за належністю Глинській сільській ради Роменського району не успадковані земельні ділянки у кількості 137 загальною площею 393, 2180 га, що розташовані на території Глинської сільської ради Роменського району Сумської області та використовуються СТОВ "Дружба-Нова" на підставі договору оренди земельних ділянок від 20.02.2012. А також просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 99 292 грн. 40коп. на користь прокуратури Сумської області.

12.06.2018 відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує.

12.06.2018відповідач -1 подав до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

12.06.2018 Роменською районною державною адміністрацією подано відзив на позовну заяву від 11.06.2018 № 01-37/1605, в якому в задоволенні позову просить відмовити.

19.06.2018 позивачем - Глинською сільською радою Роменського району Сумської області подано до суду лист про розгляд відзивів на позов прокурора від 18.06.2018 № 02-29/154, в якому останній зазначає, що у складі виконавчого комітету сільської ради відсутній юрист, тому Глинська сільська рада є юридично необізнаною в характері та суті спірних правовідносин. У зв'язку з чим, Глинська сільська рада самостійно до суду не зверталася. В свою чергу зазначив, що позов поданий прокурором підтримує.

18.06.2018 прокуратурою подано до суду відповідь на відзиви від 18.06.2018 № 77-216 вих 18, в якому прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 1, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Роменською місцевою прокуратурою виявлено порушення закону під час використання земель сільськогосподарського призначення на території Роменського району Сумської області.

Так, 30.01.2012 видане розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації № 88 «Про надання земельних ділянок в оренду СТОВ «Дружба-Нова» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Глинської сільської ради». На підставі вищевказаного розпорядження 20.02.2012 року між Роменською районною державною адміністрацією (далі за текстом - Роменська райдержадміністрація) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальність (далі за текстом -СТОВ «Дружба - Нова») укладено Договір оренди земельної ділянки (далі за текстом -Договір, оспорюваний Договір), який зареєстрований у відділі Держкомзему у Роменському районі, про що в книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис № 13 від 29.02.2012.

Відповідно до п. 1.1. Договору Роменська райдержадміністрація надає в строкове платне користування земельні ділянки (сільськогосподарські угіддя) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Глинської сільської ради Роменського району.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору в оренду передаються земельні ділянки (не успадковані паї в кількості 136 штук) загальною площею 389,5680 га ріллі. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 208 919,87 грн.

Згідно з п. 4.2. Договору річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 310 445, 99 грн. за рік та вноситься щомісячно в рівних долях на розподільчий рахунок Глинської сільської ради УДК в Сумській області.

12.10.2012 видано розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації № 73 7-0Д «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок укладених з СТОВ «Дружба-Нова» та території Артюхівської, Глинської, Гришинської, Дібрівської, Коржівської, Ріпчанської, Рогинської, Сулимівської сільських рад». На підставі вищевказаного розпорядження 12.10.2012 між Роменською райдержадміністрацією та СТОВ «Дружба Нова» укладено Додаткову угоду № 1 (далі за текстом - Додаткова угода) до Договору оренди земельної ділянки від 20.02.2012, зареєстрованого відділом Держкомзему у Роменському районі від 29.02.2012 за № 13.

Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Роменському районі, про що в книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис № 19 від 19.10.2012.

Так, пунктом 2 Додаткової угоди внесено зміни до п. 2.1. Договору, а саме визначено, що в оренду передаються земельні ділянки (не успадковані паї в кількості 137 шт. згідно списку, що додається) загальною площею 393, 2180 га.

Пунктом 3 Додаткової угоди внесено зміни до п. 2.2. Договору, а саме визначено, що нормативно - грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням індексації (3.2) становить 6267 093,46 грн.

Пунктом 4 Додаткової угоди внесено зміни до п 3.1. Договору, визначивши, що Договір укладається на термін до 01.10.2022 року

Пунктом 5 Додаткової угоди внесено зміни до п. 4.2. Договору, а саме: визначено орендну плату в розмірі 219 348,27 грн.

Беручи до уваги те, що вбачається невідповідність умов Договору та Додаткової угоди до нього вимогам закону, на думку прокурора, вбачаються підстави для визнання недійсними Договір та Додаткової угоди до нього.

Крім того, оскільки Глинська сільська рада Роменського району до суду не звернулась і враховуючи тривалість порушень земельного законодавства, прокурор вбачає правові підстави для звернення з даним позовом в інтересах держави в особі Глинської сільської ради Роменського району Сумської області для захисту порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Зі змісту ч.3 ст. 53 ГПК України вбачається, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч.4 цієї ж статті).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У пункті 3 частини першої ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру».

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Абзацем 6 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23.03.2017 № 7 (із змінами) роз'яснено, що право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду (абз. 2 п. 3 вказаної постанови).

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб'єктом владних повноважень.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року) повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року).

Судом встановлено, що позовну заяву прокурором подано в інтересах держави в особі Глинської сільської ради Роменського району Сумської області, яка є органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів декількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою, встановленому Законом, як безпосередньо , так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що Глинська сільська рада Роменського району Сумської області, в особі якої в інтересах держави звернувся заступник керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області з даним позовом до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірних правовідносин.

Саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог ст. ст. 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 923/1006/15, від 02.08.2017 у справі № 922/2885/16.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що у даній справі немає передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, а твердження заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області, Глинська сільська рада Роменського району Сумської області неналежним чином здійснює захист свої прав є безпідставним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із позовом в особі Глинської сільської ради Роменського району Сумської області, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді.

Керуючись ст. 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника керівника Роменської місцевої прокуратури № 77-2904вих18 від 16.05.2018 залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.09.2018.

Суддя С.В. Заєць