ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2018 Справа № 908/1810/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, поштова адреса: 49027, м. Дніпро, а/с 1800) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Інфо" (69001, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 2-В, кв. 70) грошової заборгованості у розмірі 13264,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява (вих. № б/н від 16.07.2018 р.) Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Інфо" заборгованості за кредитом в сумі 2000,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 6058,05 грн., заборгованості за комісією в сумі 468,00 грн. та пені в сумі 4738,01 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 19.09.2011 року, що разом складає 13264,06 грн. Крім того, заявник просив покласти на боржника судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 р. заяву про видачу судового наказу визначено для розгляду судді Носівець В.В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 р., враховуючи перебування на лікарняному судді-доповідача у цій справі Носівець В.В. з 11.09.2018 р., заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Втім, у заяві Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу, яка підписана 16.07.2018 року, не зазначено:

- офіційна електронна адреса та інші дані, які ідентифікують боржника;

- місце проживання представника, яким підписана заява про видачу судового наказу (ОСОБА_1). Натомість у вказаній заяві зазначена адреса місцезнаходження відділення АТ КБ "Приватбанка" у м. Дніпро - вул. Набережна Перемоги, буд. 50. Відтак, заявником порушено вимоги п. 2, п. 3 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви 19.09.2011 року боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Портал-Інфо" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою останній приєднався до "Умов та Правил надання банківських послуг" (що розміщені на сайті www.privatbank.ua), Тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 19.09.2011 року.

Заявник в поданій заяві обґрунтовує свої вимоги порушенням боржником зобов'язань за договором банківського обслуговування № б/н від 19.09.2011 року, зазначивши при цьому, що боржник станом на 15.05.2018 року має заборгованість в загальній сумі 13264,06 грн., яка складається з:

- 2000,00 грн. - заборгованості за кредитом;

- 6058,05 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 05.09.2012 року по 15.05.2018 року;

- 468,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 06.09.2012 року по 15.05.2018 року;

- 4738,01 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 02.11.2011 року по 15.05.2018 року.

При цьому, заявником не надано суду доказів видачі боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Портал-Інфо" кредитних коштів за договором банківського обслуговування № б/н від 19.09.2011 року, доказів на підтвердження заборгованості за нарахованими процентами та комісією (первинних документів).

Таким чином, заявником не повністю зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не додано та не вказано переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо видачі судового наказу в частині стягнення суми основного боргу (за кредитом, процентами та комісією), яка становить 8526,05 грн., що є порушенням приписів п. п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Щодо видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 4738,01 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором № б/н від 19.09.2011 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов'язанням.

Як зазначено вище, окрім суми основного боргу, заявником заявлено до боржника вимогу щодо стягнення пені в сумі 4738,01 грн., яка є штрафною санкцією в розумінні приписів ч. 1 ст. 230 ГК України, підстави стягнення та розмір якої підлягає доведенню позивачем, а отже за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, тобто вимога заявника в цій частині не відповідає ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з боржника суми основного боргу в розмірі 8526,05 грн. на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, а щодо стягнення з боржника пені в сумі 4738,01 грн. - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що до поданої заяви про видачу судового наказу не додано її копію (примірник) з доданими до неї документами для боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Разом з тим частиною 2 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. п. 1, 3, 8 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 154, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу за заявою (вих. № б/н від 16.07.2018 р.) про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості у сумі 13264,06 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 14.09.2018 р. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали, відповідно до ст. 256 ГПК України. Повний текст ухвали складено 14.09.2018 р.

Копію даної ухвали направити стягувачу та боржнику.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя Ярешко О.В.