КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2018 р. Справа№ 910/3839/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю помічника судді Киниці А.Л., яка за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М. - Товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2018

(повний текст рішення складено 11.06.2018)

у справі № 910/3839/18 (суддя Котков О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Фірми "Т.М.М. - Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення грошових коштів

за участю представників:

від позивача: Петрук Я.Ю.,

від відповідача: Саєнко Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фірми "Т.М.М" - ТОВ 20 736,88 грн., з яких 19 549,82 грн. пені за неналежне виконання зобов'язань щодо своєчасної оплати за договором купівлі-продажу природного газу № 3361/15-ТЕ-32 від 31.12.2014, інфляційних втрат - 19,70 грн. та 3% річних - 1167,36 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.06.2018 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 19 549,82 грн. пені, 1 167,36 грн. 3% річних, 19,70 грн. інфляційних втрат та 1 762,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Фірма "Т.М.М" - ТОВ звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2018 у справі № 910/3839/18, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи. За твердженням скаржника, позивач, зарахувавши кошти від відповідача як оплату боргу, відмовився від інших платежів і втратив право на їх примусове стягнення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 за апеляційною скаргою Фірми "Т.М.М" - ТОВ на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2018 у справі № 910/3839/18 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 02.08.2018.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.08.2018, у зв'язку із перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 справу № 910/3839/18 прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні представник Фірми "Т.М.М" - ТОВ вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та вказав на невірний розрахунок позовних вимог. 07.09.2018 скаржником надано контрозрахунок суми позовних вимог із зазначенням відсутності підстав для задоволення заявленого позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

В судовому засіданні оголошувались перерви.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.12.2014 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та Фірмою "Т.М.М. - ТОВ (покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 3361/15-ТЕ-32, за яким продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах договору.

На виконання умов договору в період з січня по грудень 2015 року продавець передав товар на загальну суму 1 581 555,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, а покупець отримав товар, що підтверджується підписом та відбитком печатки останнього на відповідних актах та не заперечується відповідачем.

Порядок та умови проведення розрахунків сторони погодили у статті 6 договору. Так, відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. У п. 6.4 договору сторони погодили черговість погашення заборгованості минулих періодів та/або заборгованості зі сплати пені, штрафу, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору.

Однак, відповідно до доповнень п. 6.3 статті 6 договору додатковою угодою № 2 від 30.07.2015, за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Тобто, фактично додатковою угодою № 2 від 30.07.2015 сторони передбачили іншу черговість погашення заборгованості ніж було погоджено у п. 6.4 договору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що покупець в період з лютого 2015 року по лютий 2016 року оплатив отриманий від продавця товар на суму 1 581 555,00 грн., проте з порушенням строків оплати, що підтверджується розрахунком штрафних санкцій, довідкою про дебетове сальдо та довідкою по операціям по товариству відповідача, які містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача, у зв'язку зі простроченням виконання грошового зобов'язання відповідач має заборгованість за договором з нарахованих: пені - 19 549,82 грн., інфляційних втрат - 19,70 грн. та 3% річних - 1 167,36 грн.

Перевіривши розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції, пені та трьох відсотків річних за заявлений у позиві період місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку про його вірність.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 74 ГПК України доводи скаржника щодо невідповідності нарахувань умовам договору не підтверджені належними доказами. Наданий в суд апеляційної інстанції контррозрахунок відповідача містить помилки в визначенні періодів прострочення.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М. - Товариства з обмеженою відповідальністю на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2018 у справі № 910/3839/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2018 у справі № 910/3839/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала