РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/570/18

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Цимбал-Нарожної М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/570/18, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт»

вул. Шевченка,42А, смт. Овідіополь, Одеська обл, 67801

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1»

вул. Зарічна,3А, смт. Варва, Чернігівська обл, 17600

про стягнення 582 578,87 грн

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2, дов. № б/н від 20.07.2018

представника відповідача: ОСОБА_3, дов. № 1 від 30.10.2017

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт» звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1» про стягнення 582 578,87 грн заборгованості, у тому числі : 559 185,40 грн основної заборгованості,21 509,47 грн пені, 1884 грн 3% річних.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 02-05/18-01 від 02.05.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/570/18. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи по суті призначено на 13.09.2018.

22.08.2018 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання 13.09.2018 в режимі відеоконференції. Ухвалою від 22.08.2018 клопотання позивача задоволено.

10.09.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов № 05-09-юр від 05.09.2018. Відзив подано у строки, передбачені ст. 165 ГПК України, а тому приймається судом до розгляду. Справа розглядається з врахуванням поданого відповідачем відзиву.

У відзиві на позов відповідач зазначає про часткове погашення заборгованості по договору № 02-05/18-01 від 02.05.2018 у сумі 324 000,40 грн в доказ чого надає копії платіжних доручень.

Ухвалою від 12.09.2018 у задоволенні заяви відповідача про проведення судового засідання 13.09.2018 в режимі відеоконференції відмовлено, оскільки відповідачем не дотримано передбачений ГПК України пятиденний строк подання клопотання про призначення судового засідання у режимі відео конференції.

13.09.2018 відповідачем до початку судового засідання надано клопотання № 13/09/1-юр від 13.09.2018 про долучення доказів, а саме рахунків фактур № СФ-0000030 від 11.05.2018, № СФ- 0000032 від 21.05.2018, акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 125 від 21.05.2018, копій платіжних доручень про сплату боргу. Крім того, відповідачем у даному клопотанні зазначено, що дані докази не могли бути надані раніше, через їх фактичну відсутність.

Відповідно до ч.8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи те, що відповідач обґрунтував неможливість надання доказів у строк, передбачений законодавством, суд вважає, що клопотання відповідача про долучення доказів до справи підлягає задоволенню, справа розглядається з врахуванням поданих доказів.

Заявою від 13.09.2018, поданою відповідачем до початку судового засідання, відповідач позовні вимоги визнав, а також зазначив, що основний борг сплачено у повному обсязі, про що надано докази. Крім того, відповідач просить 50% суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, повернути з державного бюджету позивачу у відповідності до ст. 130 ГПК України та з ТОВ «ІСТ ОСОБА_1» не стягувати.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За таких обставин, заява відповідача про визнання позову приймається судом до розгляду.

Крім того, відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про здійснення врегулювання спору по даній справі за участю судді у порядку, передбаченому ст. 186-190 ГПК України.

У звязку з визнанням позову, заявою від 13.09.2018 відповідач відкликав заяву про мирне врегулювання спору за участю судді від 05.08.2018.

Суд дану заяву відповідача від 13.09.2018 задовольнив.

Сторонами будь-яких інших заяв та клопотань не заявлено.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив наступне:

02.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт» (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1» (Орендарем) укладено договір оренди № 02-05/18-01 (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець зобовязувався передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобовязувався прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка) з екіпажем та зобовязувався сплачувати Орендареві орендну плату Кількість, ознаки, технічні характеристики Техніки тощо, в розрізі кожної одиниці відображаються в Додатках до цього Договору (п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1.Договору, строк оренди: Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі до « 31» грудня 2018 року. На письмову вимогу Орендаря строк оренди може бути скорочений, в такому випадку термін дії Договору та строк оренди за ним припиняються з моменту отримання Орендодавцем відповідної вимоги Орендаря (якщо інший строк припинення зазначено у вимозі - зі вказаного у вимозі моменту), а Техніка повинна бути повернутою Орендарем Орендодавцеві протягом 10 діб з моменту припинення терміну дії оренди.

Техніка повинна бути передана Орендодавцем та прийнята Орендарем в термін до « 03» травня 2018 року або в інший термін, додатково погоджений сторонами у додатковій угоді до Договору. Передача Техніки здійснюється за місцезнаходженням Орендаря на умовах DDP (Інкотермс 2010) склад Орендаря або інше місце в межах України, додатково вказане Орендарем (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.3. Договору передача техніки в оренду здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками Сторін та скріплюється печатками Орендаря та Орендодавця (за наявності у Орендодавця печатки).

Відповідно до розділу 4 «Орендна плата та порядок розрахунків» Договору орендна плата за Договором становить загальну вартість наданих послуг з оренди Техніки з екіпажем, сплачених Орендарем Орендодавцеві протягом дії Договору на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, та розраховується наступним чином: орендна плата з урахуванням індексу інфляції встановлюється в розмірі 785 грн 85 коп. з ПДВ за один гектар посіву сільськогосподарських культур за допомогою всієї техніки. Виплата орендної плати проводиться протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів після підписання Сторонами акта приймання-передачі наданих послуг згідно даних системи GPS- моніторингу. Розрахунки за цим договором здійснюються у національній грошовій одиниці України (гривня) через установу банку згідно із правилами, передбаченими чинним в Україні законодавством для безготівкових розрахунків.

Пунктом 7.1. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення зобовязання, що виникає з цього Договору (надалі іменується «порушення Договору»), Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

За прострочення виконання обовязку з оплати наданих послуг Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно оплачених послуг, за кожен день прострочення виконання обовязку (п. 7.4. Договору).

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що Договір набирає сили з моменту підписання та скріплення печатками Сторонами і діє до «31» грудня 2018 року, але у будь-якому разі до моменту його повного виконання.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору оренди № 02-05/18-01 від « 02» травня 2018 року, підписаного сторонами, останні домовились, що Орендодавець передає за плату Орендареві наступну Техніку: Трактор гусеничний CAT Challenger MT 865B, сівалку пропашну CAT Challenger 8180.

Позивач свій обов"язок щодо передачі у користування сільськогосподарської техніки виконав повністю, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 124 від 11.05.2018 на суму 342 638,45 грн (з ПДВ) та № ОУ-0000125 від 21.05.2018 на суму 276 546,95 грн (з ПДВ) загальна вартість робіт (послуг) становить 619 185,40 грн.

Позивачем виставлялись рахунки - фактури № СФ-0000030 від 11.05.2018 на суму 342 638,45 грн, № СФ-0000032 від 21.05.2018 на суму 276 546,95 грн.

Відповідачем здійснювалась оплата отриманих послуг як до відкриття провадження у справі, так і після. Згідно з платіжними дорученнями № 32729 від 12.06.2018 на суму 20000 грн, № 32931 від 27.06.2018 на суму 40000 грн, № 33248 від 01.08.2018 на суму 30000 грн, № 33285 від 03.08.2018 на суму 70000 грн, № 33343 від 08.08.2018 на суму 60000 грн, № 33480 від 16.08.2018 на суму 50000 грн, № 33547 від 20.08.2018 на суму 6546,95 грн, № 33548 від 20.08.2018 на суму 13453,45 грн, № 33618 від 22.08.2018 на суму 10000 грн, 33807 від 04.09.2018 на суму 20000 грн, № 33963 від 07.09.2018 на суму 20000 грн, 34010 від 12.09.2018 на суму 279185,00 грн відповідачем орендну плату оплачено у повному обсязі.

За прострочення зобовязання по оплаті отриманих послуг позивачем нарахована пеня у розмірі 21509,47 грн за період прострочення виконання зобовязання з 12.06.2018 по 23.07.2018.

Як вбачається із розрахунку позивача, останнім здійснено нарахування пені на суму простроченої заборгованості 559 185 грн, яка була несплачена відповідачем станом на 12.06.2018

Крім того, нарахування пені здійснено позивачем з врахуванням положень ст. 343 ГК України, відповідно до якої платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За прострочку виконання зобовязання позивачем нараховано та предявлено до стягнення 1884 грн 3 % річних за період прострочення з 12.06.2018 по 23.07.2018.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у звязку з неналежним виконанням умов договору відповідачем.

За юридичною природою, укладений договір між сторонами є договором оренди.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - стаття 530 ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача на час предявлення позову до суду складала 559 185,40 грн.

Відповідач згідно з платіжними дорученнями (а.с.66-75, 84-85) заборгованість за отримані послуги оплатив повністю, що також підтвердив представник позивача у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи оплату відповідачем отриманих послуг у повному обсязі, провадження у справі в цій частині стягнення підлягає закриттю за відсутністю предмета спору.

Здійснивши перевірку розрахунку пені та 3% річних, заявлених позивачем, судом встановлено, що розрахунок здійснено вірно, відповідно до норм чинного законодавства та договору, а відтак підлягають задоволенню.

Статтею 130 ГПК України та статтею 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач до початку розгляду справи по суті заявою від 13.09.2018 визнав позов у повному обсязі.

Частиною 2 статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заяву про визнання позову подав вчасно, що підтверджується відміткою канцелярії на даній заяві (а.с.86), тобто до відкриття першого судового засідання.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 4369,35 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 4369,35грн.

Керуючись ст. 73,74,79, 129,130,236-239,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1», про стягнення 582 578,87 грн задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 559 185,40 грн боргу по оплаті орендної плати у звязку з відсутністю предмета спору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», , 21509,47 грн пені, 1884 грн 3% річних.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОСОБА_1», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», , 4369,35 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Укртранспорт», , з Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22030101) 4369,35 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 3645 від 24.07.2018, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 927/570/18 Господарського суду Чернігівської області.

6. Дане рішення є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 18.09.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна