ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.2018 Справа № 920/621/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Сопяненко О. Ю.

при секретарі судового засідання Середі І.Г.,

за участю:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 007.1Др-26-0618 від 07.06.2018),

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 23.07.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/621/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумигаз ЗБУТ, м. Суми

до відповідача: Комунального закладу Сумської районної ради Сумський районний центр первинної медико-санітарної допомоги, Сумський район

про солідарне стягнення 164 009 грн. 25 коп.

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 156 869,63 грн. основного боргу, 2 980,53 грн. інфляційних збитків, 1 942,36 грн. 3% річних, 2 216,73 грн. пені, нарахованих за Договором № 41EBSmz442-18 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 28.02.2018 та просить стягнути судовий збір.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2018 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження та призначено перше судове засідання на 13.09.2018.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» та Комунальним закладом Сумської районної ради «Сумський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Сумської районної ради Сумської області -правонаступник) був укладений договір № 41EBSmz442-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 28.02.2018р.

Відповідно до вищезазначеного договору постачальник зобов'язується передати споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором

За лютий 2018р. відповідачу поставлено природного газу на суму 156 869,63 грн. Факт отримання газу відповідачем підтверджується актом приймання-передачі природного газу належним чином підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до якого нарахування становлять: за лютий 2018р.-156 869,63 грн.

Відповідно до п 4.2.1. Договору - обсяг газу сплачується до 25 числа місяця постачання газу згідно рахунку - фактури. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10 (десятого) числа, наступного за звітним місяцем згідно рахунку -фактури.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної_дій; а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення вимог чинного законодавства та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Станом на 08.08.2018р. заборгованість відповідача складає 156 869,63 грн.

Згідно з п.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми, на яку збільшується борг внаслідок інфляційних процесів за березень - червень 2018 становить 2 980,53 грн

Згідно зі ст.611 ЦК України, ст.230, 231 ГК України, на підставі п.6.2.1 Договору відповідачу нараховано 2 216,73 грн. пені.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в сумі 164 009,25 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Сумської районної ради (42343, Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Паркова, 2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, ) 164 009,25 грн., з яких: 156 869,63 грн. основного боргу, 2 980,53 грн. інфляційних втрат, 1 942,36 грн. 3% річних, 2 216,73 грн. пені; 2 460,14 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.09.2018.

Суддя О.Ю. Сопяненко