номер провадження справи 22/52/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 Справа № 908/896/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Чубар М.В.

За участю представників:

представники прокуратури: ОСОБА_1, службове посвідчення № 030389 від 17.11.2014 р.;

представник позивача ОСОБА_2, довіреність № 01/03-20/01526 від 15.06.2018 р.;

представник відповідача не зявився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/896/18

за позовом: Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах:

позивач: Запорізька міська рада (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_3 (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27)

про стягнення до місцевого бюджету 241023,96 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна

СУТЬ СПОРУ:

14.05.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 3283вих-18 від 14.05.2018 р.) Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізька міська рада, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_3 про стягнення до місцевого бюджету 241023,96 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/896/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.05.2018 р. позовну заяву Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізька міська рада, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 15.05.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області про вжиття заходів до забезпечення позову.

04.06.2018 р. на адресу суду від Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 3758вих-18 від 04.06.2018 р.), яка по суті є заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.06.2018 р. суддею Ярешко О.В. відкрите провадження у справі № 908/896/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 27.06.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.06.2018 р. на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, за власною ініціативою суду, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 06.09.2018 р. включно, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.08.2018 р.

Ухвалою суду від 28.08.2018 р. підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні 11.09.2018 р.

У судовому засіданні 11.09.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Прокурор та позивач підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, стягнути на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету 241023,96 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна. Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.02.2017 р. у справі № 908/247/17 розірвано договір від 14.07.2009 р. оренди земельної ділянки площею 0,3121 га, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є та зобовязано ТОВ «Бірлюкс» повернути земельну ділянку Запорізькій міській раді. Рішення виконане 31.03.2017 р. шляхом державної реєстрації припинення права ТОВ «Бірлюкс» оренди вказаної земельної ділянки. Факт виконання рішення суду підтверджується також актом приймання передавання земельної ділянки від 18.05.2017 р. та постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2017 р. Однією з підстав для розірвання договору оренди землі з ТОВ «Бірлюкс» став перехід права власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на вказаній земельній ділянці, від ТОВ «Бірлюкс» до ТОВ «Інвест ОСОБА_3». Перехід права власності на обєкти нерухомого майна відбувся на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2016 р. Розпорядженням Запорізького міського голови № 86р від 20.02.2016 р. вулицю Леонова у м. Запоріжжі перейменовано на вулицю Парковий бульвар. Відповідачем право на земельну ділянку у звязку з переходом права власності на обєкти нерухомості, розташовані на цій ділянці, не отримане та не оформлене. Використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Запорізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. До теперішнього часу на адресу Запорізької міської ради від будь-якої особи, у тому числі від відповідача, жодного звернення з проханням надати дозвіл на розроблення землевпорядної документації та подальшого оформлення прав на землю не надходило. З моменту визначення меж та площі земельної ділянки, привласнення їй кадастрового номеру, дана земельна ділянка є цілісним обєктом цивільних прав, поділ або обєднання якого можливі лише за умов дотримання процедури розроблення та затвердження землевпорядної документації. Обєкти нерухомості відповідача розташовані на земельній ділянці площею 3122 кв.м та використання ділянки територіальною громадою неможливе за умови існування обєктів нерухомості відповідача. За період із березня 2017 р. по теперішній час відповідач не надавав податкову звітність та не сплачував земельний податок та орендну плату за вказану земельну ділянку. Податок на нерухоме майно відповідач сплачує, заборгованість відсутня. З часу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, тобто з 01.03.2016 р., виник і обовязок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі. Оскільки, на той час ще існувало право ТОВ «Бірлюкс» оренди земельної ділянки, яке було чинне до 31.03.2017 р., обовязок відповідача укласти договір оренди фактично виник з 31.03.2017 р. Отже, відповідачем без сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачене належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок Запорізької міської ради. Загальний розмір недоотриманих доходів за період із 01.04.2018 р. по 31.01.2018 р. склав 241023,96 грн. Позов обґрунтований ст. 131-1 Констиитуції України, ст.ст. 22, 1166, 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, ст.ст. 125, 152, 206 ЗК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

15.06.2018 р. від позивача до суду надійшло письмове пояснення по суті позовних вимог. Вважає, що використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавляє міську раду, як власника землі, отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. Відповідно до ст. 120 ЗК України виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення договору оренди земельної ділянки. ОСОБА_4 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у підготовчі засідання 27.06.2018 р. та 28.08.2018 р., а також у судове засідання з розгляду справи по суті не з'явився; відзив на позовну заяву не надав; про причини неявки суд не повідомив. Копії ухвал суду надсилалися на адресу відповідача: 69001, м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд. 27, вказану у ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та у позовній заяві. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана представником відповідача 15.06.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.02.2017 р. у справі № 908/247/17, яке згідно з даними з Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 07.03.2017 р., позов Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - позивач: Запорізька міська рада, задоволений. Розірвано договір оренди землі від 14.07.2009 р., укладений між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Бірлюкс, відносно земельної ділянки площею 0,3121 га за кадастровим номером :04:035:0006. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю Бірлюкс повернути на користь Запорізької міської ради земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є, площею 0,3121 га, за кадастровим номером :04:035:0006.

Вказаним рішенням встановлено, що майно на земельній ділянці перейшло до ТОВ «Інвест ОСОБА_3» згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2016 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_4 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно від 26.03.2018 р., № інформаційної довідки 118356589:

1. Право комунальної власності на земельну діляку площею 0,3121 га, кадастровий номер :04:035:0006, за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Парковий, земельна ділянка 1є, 31.03.2017 р. зареєстроване за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

2. Право оренди земельної ділянки площею 0,3121 га (орендар ТОВ «Бірлюкс») припинено 31.03.2017 р. на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2017 р. № 908/247/17.

3. Право приватної власності на обєкт нерухомого майна: склади літ. А, Б, В, сторожка літ. Г, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, буд. 1є, 01.03.2016 р. зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_3» () (розмір частки: 1/1), підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.03.2016 р.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 26.05.2017 р. (ВП № 53620257) закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 908/247/17 стосовно зобовязання ТОВ «Бірлюкс» повернути на користь Запорізької міської ради земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є, площею 0,3121 га, за кадастровим номером :04:035:0006. 12.05.2017 р. державним виконавцем складений акт приймання-передавання від 12.05.2017 р. вказаної земельної ділянки Запорізькій міській раді. В акті зазначено, що на земельній ділянці розташований обєкт нерухомості.

Розпорядженням Запорізького міського голови від 20.02.2016 р. № 86р перейменовано вулицю Леонова у місті Запоріжжі на вулицю Парковий бульвар.

Представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради начальником відділу самоврядного контролю за використанням земель ОСОБА_5, проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :04:035:0006, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Парковий, 1є, про що складений акт обстеження земельної ділянки від 05.04.2018 р. Актом встановлено, що земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Бірлюкс», право оренди припинено 31.03.2017 р. На момент обстеження на земельній ділянці: по периметру території огорожа відсутня, наявні будівлі (споруди), які відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру прав належать ТОВ «Інвест ОСОБА_3».

ОСОБА_4 листа Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.02.2018 р. ТОВ «Інвест ОСОБА_3» знаходиться на податковому обліку відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, як платник окремих податків податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (заборгованість по сплаті податку на нерухоме майно відсутня). За період із березня 2017 р. по теперішній час підприємство не надавало податкову звітність та не сплачувало земельний податок та орендну плату за земельну ділянку (кадастровий номер :04:035:0006) по вул. Леонова, 1є у м. Запоріжжі.

У листі Запорізької міської ради від 26.04.2018 р. зазначено, що за період із березня 2017 р. по теперішній час Запорізькою міською радою не приймались рішення про відведення будь-якій особі у власність або користування земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є (кадастровий номер :04:035:0006). Юридичні або фізичні особи з приводу оформлення прав на вказану земельну ділянку до Запорізької міської ради не звертались.

Керівник Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької міської ради.

Відповідно до приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд зазначає, що оцінка факту наявності чи відсутності порушеного інтересу держави, суспільного інтересу, а також порушень норм чинного законодавства лежить у площині вирішення судом спору по суті позовних вимог.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази здійснення Запорізькою міською радою захисту порушеного права, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор, у межах своїх повноважень, мав право звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької міської ради, інтереси держави мають чітке формулювання та вмотивовані у позовній заяві, поданій прокурором.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ОСОБА_4 положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На рівні національної правової системи відповідне положення кореспондується з приписами ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 р. визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Як встановлено судом, відповідно до ОСОБА_4 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.02.2018 р., земельна ділянка кадастровий номер :04:035:0006, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є, відноситься за категорією до земель житлової та громадської забудови, вид використання: розташування складських приміщень. У матеріалах справи наявна копія кадастрового плану вказаної земельної ділянки.

Набувши право власності на об'єкти нерухомості склади, сторожку по вул. Леонова, 1є у м. Запоріжжі, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, відповідач належним чином не оформив правовідносин щодо користування земельною ділянкою, та у період із 01.04.2017 р. по 31.01.2018 р. не сплачував за користування нею плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Відповідно до листа Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 24.01.2018 р. вих. № 164/02-03 фізичні або юридичні особи стосовно оформлення земельної ділянки по вул. Леонова, 1є до управління не звертались. За період з березня 2017 р. по теперішній час рішення Запорізької міської ради про відведення у власність або користування земельної ділянки по вул. Леонова, 1-є (кадастровий номер :04:035:0006) не приймались.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

ОСОБА_4 зі статтею 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як вбачається із положень даної статті, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на положення ст. 125 ЗК України новий користувач земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідач володіє нежитловими спорудами, розташованими на земельній ділянці, з 01.03.2016 р. З моменту виникнення права власності на обєкти нерухомості, розташовані на вказаній земельній ділянці, у відповідача виник обовязок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, на якій розташовані обєкти нерухомості. Проте дії щодо оформлення земельної ділянки по вул. Леонова (нова назва бульвар Парковий), 1є у м. Запоріжжі відповідач не здійснив. Державна реєстрація припинення права оренди вказаною земельною ділянкою попереднім землевласником (ТОВ «Бірлюкс») проведена 31.03.2017 р.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України та статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки по вул. Леонова, 1є, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, на якій розташовані обєкти нерухомості, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

ОСОБА_4 з частинами 1-3 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини у поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Крім того, за приписами п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Підстави та порядок стягнення коштів, які особа мала б отримати за звичайних умов, втім не отримала, визначені також статтею 22 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 224, ст. 225 Господарського кодексу України, за змістом яких упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, як норми статей 22, 1166 ЦК України, так і статті 1212 даного Кодексу унормовують відшкодування шкоди, зокрема, у вигляді неодержаних потерпілою особою доходів, що завдана як внаслідок неправомірних дій/бездіяльності, так і внаслідок безпідставного збагачення іншої особи за рахунок безпідставного збереження нею коштів, які належать (мають бути сплачені) цій потерпілій особі.

Відповідно до ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

ОСОБА_4 з Державного земельного кадастру від 01.02.2018 р., земельна ділянка кадастровий номер :04:035:0006 має площу 0,3121 га, визначені межі ділянки.

Відповідно до ОСОБА_4 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:035:0006, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 р. складає 9583248,97 грн.

Прокурором до позовної заяви долучений розрахунок недоотриманих міською радою доходів внаслідок фактичного користування земельною ділянкою ТОВ «Інвест ОСОБА_3». Вказаний розрахунок зроблений за період використання відповідачем земельної ділянки з 01.04.2017 року по 31.08.2018 року у загальній сумі 241023,96 грн. (за період із 01.04.2017 р. по 31.12.2017 р. 216606,50 грн., за період із 01.01.2018 р. по 31.01.2018 р. 24417,46 грн.). Розмір доходу розрахований як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується і сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування. Саме суму 241023,96 грн. не отримав позивач, але міг би отримати у разі укладення відповідачем договору оренди земельної ділянки. Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав іншого розміру заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також приймаючи до уваги, що внаслідок використання відповідачем земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, позбавлена можливості отримати дохід від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю.

При цьому суд враховує, що відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов, як і фактичний добросовісний землекористувач, враховуючи визначену нормами земельного законодавства умову платності використання земельної ділянки.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача до місцевого бюджету 241023,96 грн. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Дана правова позиція повністю узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 30.11.2016 р. у справі № 922/1008/15, від 12.04.2017 р. у справі № 922/207/15 та від 07.12.2016 р. у справі № 922/1009/15, зробленого за результатами дослідження аналогічних правовідносин.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги задовольняються повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 3615,36 грн. за подання позовної заяви стягується з відповідача на користь прокуратури, як платника судового збору.

Щодо зазначення прокурором у прохальній частині позовної заяви про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 881,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, суд відзначає, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2018 р. у задоволенні заяви Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької областіі про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених прокуратурою витрат на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізької міської ради, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_3 (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27, ) на користь Запорізької міської ради (69059, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у сумі 241023 (двісті сорок одна тисяча двадцять три) грн. 96 коп. (одержувач: УК у м. Запоріжжі (м. Запоріжжя), , МФО 813015, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, код платежу 24060300, р/р 0002).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_3 (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 27, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 3 (, юридична адреса: вул. Добролюбова, 14, м. Запоріжжя, розрахунковий рахунок № 0271, код класифікації видатків бюджету 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 3615 (три тисячі шістсот п'ятнадцять) грн. 36 коп.

Повне рішення складено 17 вересня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко