ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1169/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант-М Лепсе"

до Приватного підприємства "Автомагістраль"

про стягнення 53123,05грн

Суддя С.І.Чонгова

За участю секретаря судового засідання М.Ф. Савчук

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №2/17-18 від 10.01.2018);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант-М Лепсе" (далі - "Атлант-М Лепсе") звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства Автомагістраль (далі ПП Автомагістраль) про стягнення 53123,05грн

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачем порушено зобовязання за договором підряду з технічного обслуговування та ремонту автомобілів №1543-02-2015 від 26.02.2015 в частині оплати виконаних робіт.

Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що акт виконаних робіт з боку відповідача підписаний особою, що немає на це повноважень та без розшифровки посади та прізвища дійсного підписанта, що робить його нікчемним та спростовує будь-які претензії позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2018 було викликано свідків для допиту ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Продовжено строки підготовчого провадження до 23.08.2018. Підготовче судове засідання призначено на 06.09.2018.

У підготовчому судовому засіданні 16.08.2018 представники сторін були присутні. Також у судове засідання зявився свідок ОСОБА_3

16.08.2018 позивачем подано клопотання про збільшення позовних вимог. Так з урахування збільшення суми інфляційних збитків, відсотків за користування грошовими коштами сума позовних вимог складає 55 257,98грн, а саме:

- 45 178,48грн сума основного боргу;

- 1 183, 68грн сума інфляційних втрат за період з 03.02.2018 по 14.08.2018;

- 3 162,49грн штраф;

- 5 733,33 24% річних за період з 03.02.2018 по 14.08.2018.

Пунктом 2 частини 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Керуючись ст. 176 ГПК України суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

16.08.2018 позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що доказом схвалення правочину відповідачем є часткова оплата ним послуг за договором в розмірі 80 000,00грн, яку він здійснив в день повернення автомобіля з ремонту та підписання спірного акту 30.01.2018.

Згідно статті 211 ГПК України у судовому засіданні 16.08.2018 було допитано свідка, ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_3 своїми свідченнями підтверджує факти викладені у його заяві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.08.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Лепсе» (виконавець) та Приватним підприємством «Автомагістраль» (замовник) укладено договір №1543-02-2015 підряду з технічного обслуговування та ремонту автомобілів (далі договір, а с. 9-11).

За умовами договору, виконавець зобовязується за завданням замовника виконати роботи та надати послуги з технічного обслуговування та/або ремонту колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), надалі в тексті «Роботи», а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строк, встановлені договором (п.1.1 договору).

Згідно з п. 2.4 договору, на підтвердження належного виконання робіт, приймання-передавання КТЗ з ремонту, сторони підписують акт виконаних робіт (наряд-замовлення), в якому зазначається: перелік та вартість виконаних робіт (наданих послуг), перелік і вартість виконаних запасних частин, паливно-мастильних матеріалів, аксесуарів, додаткового обладнання тощо.

У відповідності з п. 3.2 договору, замовник оплачує виконані роботи (в тому числі використані запасні частини, витратні матеріали тощо) протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (наряд-замовлення).

Замовник зобовязаний прийняти належне виконання робіт, та підписати відповідний акт виконаних робіт (наряд-замовлення) або надати вмотивовану відмову від його підписання та підписати акт про недоліки в порядку та у строки, передбачені договором (п. 4.3.1 договору).

Відповідно до п. 4.3.3 договору, замовник зобовязаний оплатити виконані роботи, використані запасні частини, матеріали, аксесуари, додаткове обладнання тощо у строки, передбачені пунктом 3.2 договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобовязань, передбачених п. 3.2 договору, на вимогу виконавця замовник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24 (двадцять чотири) проценти річних від простроченої суми. Нарахування процентів здійснюється на весь час прострочення.

Згідно з п. 5.3 договору, за порушення зобовязання, передбачених п. 3.2 договору, більш ніж на 30 (тридцять) днів замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 7% від суми невиконаного зобовязання.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року з дати підписання сторонами. Строк дії договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо не менш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про його дострокове припинення (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем були надані відповідачу послуги щодо ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy NFZ реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, що підтверджується актом виконаних робіт (наряд-замовлення) № на суму 125 178,48грн в ч.т. ПДВ 20%.

Позивач вказує, що відповідачем виконано частково свої зобовязання за договором щодо оплати виконаних позивачем робіт належним чином не виконав, акт виконаних робіт (наряд-замовлення) № на суму 125178,48грн в т.ч. ПДВ 20% на підставі рахунку №-4 від 29.12.2017 оплачено 30.01.2018 в розмірі 80 000,00грн, що підтверджується копією банківської виписки, яка міститься в матеріалах справи.

Так, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість щодо оплати за виконані роботи за договором у розмірі 45 178,48грн.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати виконаних за договором робіт, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення зазначеного зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений договір за своєю правовою природою є договором підряду, у звязку з чим до відносин сторін у справі підлягають застосуванню спеціальні норми, які регулюють підрядні відносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності з п. 3.2 договору, замовник оплачує виконані роботи (в тому числі використані запасні частини, витратні матеріали тощо) протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (наряд-замовлення).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що підпис здійснений на акті виконаних робіт (наряд-замовлення) № невстановленою особою, оскільки як вбачається з банківської виписки, що міститься в матеріалах справи, відповідачем здійснено часткову оплату послуг, що є підтвердженням прийняття відповідних виконаних робіт позивачем.

Крім того, свідок ОСОБА_2 вказує на те, що як сервіс-консультант супроводжував проведення ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy NFZ реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, замовником якого був відповідач. Ремонт здійснювався за адресою автоцентру (м. Київ, б-р Вацлава Гавела, б.4), який був розпочатий 02.11.2017 та завершений 30.01.2018, про що зазначено в акті виконаних робіт (наряд-замовлення) №, який ним підписаний від імені позивача. Також, вказує, що 30.01.2018 орієнтовно в першій половині дня, в присутності представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, здійснив повернення вищезазначеного автомобіля з ремонту та передав їм на підпис 2 (два) екземпляри акту виконаних робіт (наряд-замовлення) № й рахунок №-4 від 29.12.2017. Представником відповідача ОСОБА_4 у його присутності було прийнято автомобіль без зауважень і повернуто один екземпляр акту виконаних робіт (наряд-замовлення) №.

Також, свідок ОСОБА_3 вказує, що він на час виникнення спірних правовідносин працював на підприємстві відповідача на посаді інженера механіка і виконував посадові обовязки заступника директора по механізації. За своїми посадовими обовязками він супроводжував проведення ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy NFZ реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, зі сторони відповідача. Ремонт автомобіля здійснювався за адресою автоцентру (м. Київ, б-р Вацлава Гавела, б.4), який був розпочатий 02.11.2017, з моменту передачі автомобіля та завершений 30.01.2018. 30.01.2018 орієнтовно о першій половині дня, він прибув до автоцентру із своїм колегою ОСОБА_4 та в присутності представника позивача ОСОБА_2 ними було здійснено приймання (повернення) вищевказаного автомобіля з ремонту. Автомобіль особисто забрав ОСОБА_4. Також, свідком ОСОБА_3, як посадовою особою, відповідальною за якість ремонту був підписаний акт виконаних робіт (наряд-замовлення) № без зауважень й отриманий рахунок №-4 від 29.12.2017, які особисто передав на візування директору ОСОБА_5 та до бухгалтерії підприємства на оплату.

Довіреність підприємством на отримання автомобіля була видана ОСОБА_4, оскільки цей автомобіль був за ним закріплений.

Проте, ОСОБА_4 не міг перевіряти якість і повноту проведеного ремонту, бо це за межами його компетенції.

Відповідач не надав підтверджень щодо заперечень по виконаних роботах за отриманим рахунком та, як встановлено судом, частково оплатив рахунок.

Оскільки, відповідачем не надано доказів сплати частини несплаченої заборгованості та зобовязання за договором не виконано, вимоги позивача про стягнення 45178,48грн основного боргу є обгунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 03.02.2018 по 14.08.2018 у розмірі 1183,68грн (з урахуванням збільшення) та 24 % річних за період з 03.02.2018 по 14.08.2018 у розмірі 5733,33грн (з урахуванням збільшення).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобовязань, передбачених п. 3.2 договору, на вимогу виконавця замовник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24 (двадцять чотири) проценти річних від простроченої суми. Нарахування процентів здійснюється на весь час прострочення.

При розрахунку інфляційних втрат позивачем зазначена дата початку розрахунку 03.02.2018 та дата закінчення розрахунку 14.08.2018.

За розрахунком суду з урахуванням вказаних дат сума збитків від інфляції складає 951,55грн, яка підлягає задоволенню; в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі 232,13грн суд відмовляє.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 24 % річних, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штраф у розмірі 3162,49грн.

Згідно з п. 5.3 договору, за порушення зобовязання, передбачених п. 3.2 договору, більш ніж на 30 (тридцять) днів замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 7% від суми невиконаного зобовязання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1762,00грн.

Інші судові витрати позивачем не розраховані, сума таких витрат позивачем не вказана.

Так, згідно з ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль» (07351, Київська область, Вишгородський район, с. Синяк, вул. Київська, буд. 68; ідентифікаційний код 31481658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Лепсе» (03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, б.4; ідентифікаційний код 36645529) 45178,48грн основної заборгованості, 951,55грн збитків від інфляції, 5733,33грн 24% річних, 3162,49грн штраф, а також 1762,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 232,13грн збитків від інфляції в задоволені позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.09.2018

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова