ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2018м. ДніпроСправа № 904/4077/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Загинайко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" (21034, м. Вінниця Вінницької області, вул. Максима Шимка, буд. 56В; ідентифікаційний код 40572085) від імені якого виступає Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" (49049, с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Верхоянська, буд. 49; ідентифікаційний код 40732224) про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛФІШ" (90430, с. Горінчово Хустського району Закарпатської області, вул. Жуковського, буд. 62; ідентифікаційний код 40946272) заборгованості за договором поставки від 25.11.2016р. № ДФ001/25/11/16 у розмірі 14 622 грн. 89 коп., 5 399 грн. 33 коп. - пені, 556 грн. 47 коп. - 3% річних та 1 836 грн. 15 коп. - інфляційних втрат

Загинайко Т.В.

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" від імені якого виступає Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (вх.№4002/18 від 10.09.2018р.) про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛФІШ" 22 414 грн. 84 коп., що складає 14 622 грн. 89 коп. - заборгованості відповідно до Договору поставки від 25.11.2016р. № ДФ001/25/11/16, 5 399 грн. 33 коп. - пені, 556 грн. 47 коп. - 3% річних, 1 836 грн. 15 коп. - інфляційних втрат та 176 грн. 20 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу у частині вимог з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому, крім суми основного боргу, заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 5 399 грн. 33 коп. - пені, 556 грн. 47 коп. - 3% річних, 1 836 грн. 15 коп. - інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення: 5 399 грн. 33 коп. - пені, 556 грн. 47 коп. - 3% річних, 1 836 грн. 15 коп. - інфляційних втрат.

Частиною 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення грошової заборгованості за договором. При цьому, заявлені до стягнення суми пені, інфляційних нарахувань, 3% річних не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не мають ознаки безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" від імені якого виступає Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛФІШ" 5 399 грн. 33 коп. - пені, 556 грн. 47 коп. - 3% річних, 1 836 грн. 15 коп. - інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.09.2018р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Загинайко