ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 Справа № 917/562/18

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідент. код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування", 36008, м.Полтава, вул. Європейська, 173, ідент. код 00153100

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКраз", 39631, м.Кременчук, вул. Київська, 62, ідент. код 37468941

про стягнення 1180297, 97 грн. штрафних санкцій

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: Артамонов А.А., дов.№ 2-713д від 06.06.2018 року

від відповідача: не з"явились

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКраз" про стягнення 1180297,97 грн. пені та штрафу за договором поставки автокрану КС-55713-01 на шасі КрАЗ - 65053-05 від 03.04.2017 року, з яких: 397299,32 грн. пені, 202999,65 грн. штрафу - 7% від вартості несвоєчасно поставленого товару, 579999,00 грн. штрафу за постачання товару неналежної якості.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач прострочив виконання своїх договірних зобов'язань та не забезпечив поставку товару належної якості згідно умов, встановлених Розділом 2 Договору.

Ухвалою від 22.05.2018 р. господарський суд прийняв дану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 14.06.2018 року.

Ухвалою від 14.06.2018 р. за клопотанням позивача змінено його найменування - Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" на Акціонерне товариство "Укргазвидобування". Підготовче засідання відкладено на 12.07.2018 р.

04.06.2018р. позивач через відділ діловодства суду подав заяву (вх.№ 5448, арк. спр.61-62) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 600298,97 грн., в тому числі 397299,32 грн. пені за несвоєчасно поставлений товар, 202999,65 грн. - штрафу в розмірі 7% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

При цьому, позивачем прийнято рішення відмовитися від претензій щодо стягнення 579999 грн. штрафу за постачання товару неналежної якості, тим самим зменшивши розмір позовних вимог.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

06.07.2018р. від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов (вх. № 6382, арк. спр.88-91), в якому зокрема, позов відповідачем визнано частково, в розмірі 324799,44 грн., в тому числі 121799,79 грн. - пеня за несвоєчасну поставку товару; 202999,65 грн. - штраф за прострочення поставки товару.

06.07.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6422, арк. спр.98-100), в якій позивач просить суд задовольнити позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Заперечення відповідача вважає необгрунтованими.

12.07.2018 року відповідно до ст.183 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 19.07.2018 року.

19.07.2018 року відповідач подав заяву (вх.№ 6744, арк. спр.112-113) по суті справи.

Ухвалою від 19.07.2018 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 11.09.2018 р. підтримав позов та наполягав на його задоволенні з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, направив суду клопотання (вх.№ 8428 від 11.09.2018 року) про відкладення розгляду справи в зв"язку з зайнятістю представників в судових засіданнях по інших справах.

Суд зазначає, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме, неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов'язком суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. До того ж, представник відповідача був присутній під час дослідження обставин та доказів по справі під час попередніх судових засідань, та надавав свої пояснення та докази в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється, з огляду на те, що відповідач був присутній під час визначення обставин справи та зібрання доказів по справі в підготовчому засіданні; в матеріалах справи наявні надані відповідачем заяви по суті справи; про час і місце розгляду справи по суті відповідач був повідомлений належним чином; надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, явка представників сторін судом обов"язковою не визнавалася; наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, встановив:

03.04.2017 року між ПАТ "Укргазвидобування" в особі Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (позивач, Покупець) та ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (відповідач, Постачальник) укладено договір поставки автокрану КС-55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05 (закупівля товару за власні кошти)(надалі-Договір, арк. спр.27-34).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов"язався поставити покупцеві товар, зазначений в Специфікації, що додається до Договору і є його невід"ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість Договору вказується у Специфікації (п.1.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору (арк. спр.35) узгоджено Специфікацію № 1 від 03.04.2017 року, відповідно до якої, предметом Договору є Автокран КС -55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05.

Згідно п.2.1 Договору постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим Договором, якість якого відповідає сертифікатам якості або паспортам виробника, Держстандартам, технічним або іншим умовам, які пред"являються до товару даного виду та підтверджується відповідними документами.

Ціна цього Договору вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента). Загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до цього Договору.(п.3.1, 3.2 Договору).

Відповідно до Специфікації №1, загальна вартість товару, що поставляється по цій специфікації складає 2899995,00 грн. з ПДВ.

Згідно п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред"явлення постачальником рахунку на оплату Товару та підписаного Сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у Специфікації.

Строк поставки, умови та місце поставки Товару визначаються Розділом V Договору та Специфікацією.

Обсяг поставки Товару визначається в рознарядках Покупця та узгоджується до поставки Товару. Датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної (п.5.2, 5.3 Договору).

Пунктом 3 Специфікації № 1 встановлено, що строк поставки Товару - до 30.06.2017 року.

Відповідно до підпунктів 6.3.1. та 6.3.2. пункту 6.3. Договору, Постачальник зобов'язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені Договором та Специфікацією; забезпечити поставку Товару, якість якого відповідає умовам, установленим Розділом II Договору.

Згідно з п. 7.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Відповідно до п. 7.2. Договору, Товар, що не відповідає комплекту/комплектності та/або кількості, або/та якості може прийматися Покупцем або вантажоотримувачем на відповідальне зберігання за рахунок Постачальника, до його заміни та/або доукомплектації.

Згідно п. 7.4. Договору за постачання Товару неналежної якості або некомплектного Товару, Постачальник виплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості Товару неналежної якості або некомплектного Товару.

Відповідно до п. 7.11 Договору, у разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки Товару у строки, зазначені у Специфікації до даного Договору, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Розділом VIII Договору визначено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо тощо). Сторона, що не може виконувати зобов'язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом.

Строк дії Договору визначено в розділі Х Договору, відповідно до пункту 10.1. якого, Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та скріплення його печатками Сторін, тобто з 03.04.2017 і діє до повного виконання Сторонами зобов'язань.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідно до п. 5.2. Договору, 06.06.2017 ПАТ "Укргазвидобування" направило на ім'я директора ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" рознарядку (арк. спр.52) на постачання автокрану КС-55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05, який є предметом Договору. Вказану рознарядку відповідач отримав 13.06.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр.53).

30.06.2017 року відповідач направив на адресу позивача лист за № 1357106, в якому повідомив, що виникла обставина непереборної сили, а саме хакерська атака вірусом на комп'ютерні мережі. При цьому, Постачальник самовільно змінив строк постачання автокрану з 30.06.2017 року на 06-07.07.2017 року.

Проте, поставка автокрану відповідачем позивачу здійснена 22.11.2017 року, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 (арк. спр.49), згідно якого: "Постачальник передав, а Покупець прийняв Товар - автокран КС-55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05 з комплектом ЗІП (шасі Y7A6118B4H0820200, двигун 1617В019456) на суму з ПДВ 2899995,00 грн.", що є простроченням встановлених в Договорі строків на 144 дні. З огляду на те, що позивачем визнано обставиною непереборної сили - хакерську кібернетичну атаку на комп'ютерні системи "PetyaA" строк прострочення зменшено до 137 днів (враховуючи прохання відповідача в листі № 1357106 від 30.06.2017).

У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань з поставки товару у визначений строк, позивачем на підставі положень договору нараховані штрафні санкції в сумі 600298,97 грн.(з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), з яких: 397299,32 грн. пені та 7% штрафу в сумі 202999,65 грн.

Отже, спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань з поставки товару у визначені в договорі строки, у зв'язку з чим позивач вказує на те, що відповідач повинен понести відповідальність у вигляді пені та штрафу.

01.08.2017 та 22.12.2017 року на адресу відповідача направлені претензії (вимоги про виконання зобов'язання) щодо сплати штрафних санкцій (вих.№ 22-7637, арк. спр.38 та № 22-13051, арк. спр.43 відповідно), які залишені ТОВ «Торговий дім АвтоКрАЗ» без розгляду та відповіді.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріали справи свідчать, що Рознарядка ( арк. справи 52) щодо поставки автокрану КС-55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05 була направлена відповідачу 07.06.2017 р. та отримана ним 13.06.2017 р.(арк. спр.53). Як зазначено в п.3 Специфікації № 1, строк поставки Товару за умовами договору встановлено до 30.06.2017 р.

В листі (вих.№ 1357106 від 30.06.2017 року, арк. спр.54), направленому на адресу позивача, відповідач змінив строк постачання автокрану з 30.06.2017 року на 06-07.07.2017 року, посилаючись на обставину непереборної сили, а саме хакерську атаку вірусом на комп'ютерні мережі.

Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав. Поставку товару здійснив лише 22.11.2017 року, що підтверджується Актом приймання-передачі № 1(арк. спр.49), двостороннє підписаний сторонами та посвідчений печатками.

За даних обставин, має місце прострочення виконання зобов"язання з поставки на 137 днів (з врахуванням факту визнання позивачем обставиною непереборної сили - хакерську атаку на комп"ютерні системи "PetyaA").

Умовами Договору (п.7.11) передбачено, що у разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки Товару у строки, зазначені у Специфікації до даного Договору, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Суд враховує, що штраф і пеня є формами одного і того ж виду забезпечення виконання зобов'язання - неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони можуть врегульовувати свої відносини на власний розсуд. Умовами Договору передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення умов Договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу. При цьому законом не встановлено обмежень щодо одночасного застосування пені і штрафу у випадку порушення виконання зобов'язання і таке застосування чинному законодавству не суперечить, яке встановлює обмеження лише щодо розміру такої форми неустойки як пеня. Судом приймається до уваги правова позиція Верховного Суду України з даного питання викладена, зокрема, в постанові від 09.04.2012 року №3- 88гс11 по справі № 12/039.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір щодо стягнення 397299,32 грн. пені та 202999,65 грн. штрафу за 137 днів прострочення виконання зобов'язання з поставки товару є правомірними.

Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві, поданій заяві по суті справи визнаються судом необґрунтованими у зв'язку з наступними обставинами.

Відповідач у відзиві зазначає про виконання ним умов Договору поставки автокрану КС-55713-01 на шасі КрАЗ-65053-05, що підтверджується видатковою накладною № 2821 від 17.08.2017 року (арк. спр.93), в зв"язку з чим, строком прострочення поставки товару вважає 42 дні та просить суд позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 324799,44 грн.

Суд вважає обгрунтованими посилання позивача у відповіді на відзив на п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", яка визначає обов"язкові реквізити для первинних та зведених облікових документів.

Вбачається, що в наявній в матеріалах справи видатковій накладній № 2821 від 17.08.2017 року всупереч п.5.3 Договору та ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відсутній підпис отримувача.

За даних обставин, зазначена накладна оформлена не належним чином, а отже, не є неналежним доказом у справі.

Крім цього, з акту вхідного контролю ПАТ "Укргазвидобування" ГПУ "Полтавагазвидобування" № 76/0817/а від 18.08.2017 року (арк. спр.50-51) вбачається, що 18.08.2017 року автокран не був прийнятий позивачем відповідно до умов Договору (п.5.3), а переданий на відповідальне зберігання, до усунення недоліків транспортного засобу.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, відповідач не довів відсутність своєї вини у невиконанні зобов"язання.

Доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання (арк. спр.80-82) про зменшення розміру штрафних санкцій з посиланням на незадовільний стан підприємства, суд звертає увагу на те, що воно не обгрунтоване будь-якими доказами.

Суд вважає, що відповідач не довів, що розмір стягуваної неустойки є надмірно великим в порівнянні зі збитками кредитора, а також не довів, що розмір неустойки може дійсно суттєво вплинути на майновий стан відповідача. В зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій (пені).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 397299,32 грн. пені та 202999,65 грн. штрафу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Позивачем заявлено клопотання про повернення з бюджету надмірно сплаченої суми судового збору.

При первісному зверненні до суду із позовною заявою позивач сплатив 17705,00 грн. судового збору (платіжне доручення № 13912 від 10.05.2018 року, а.с. 12).

В редакції заяви про зменшення позовних вимог від 04.06.2018 року (а.с. 61-62) предметом розгляду даної справи є стягнення 600298,97 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за розгляд позовної заяви про стягнення 600298,97 грн. становить 9004,48 грн.

За ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового розміру в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору, судовий збір в сумі 8700,52 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКраз" (39631, м.Кременчук, вул. Київська, 62, ідент. код 37468941) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідент. код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування"(36008, м.Полтава, вул. Європейська, 173, ідент. код 00153100) 397299,32 грн. пені, 202999,65 грн. штрафу, 9004,48 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. Із пред'явленням даного рішення в органи Державної казначейської служби України повернути Акціонерному товариству "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідент. код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування"(36008, м.Полтава, вул. Європейська, 173, ідент. код 00153100) з Державного бюджету України 8700,52 грн. судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 13912 від 10.05.2018 року , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/562/18.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.09.2018 року

Суддя Іванко Л.А.