ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.09.2018 м. Ужгород Справа № 907/819/17
Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сінкіної Е.В.
розглянувши у відкритому засіданні суду справу
за позовом приватного підприємства спеціалізованого ремонтно-будівельного управління "Закарпатліфтмонтаж", м. Ужгород
до товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Інтурист-Закарпаття", м. Ужгород
Ухвалою суду від 4.09.18 призначено на 13.09.2018р. судове засідання без виклику сторін з розгляду питання про розподіл судових витрат, відповідно до заяви позивача, за змістом якої останній просить стягнути з відповідача 6800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Вивчивши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням суду від 26.02.2018 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму 16842,13 грн., що включає основний борг, інфляційні втрати та річні відсотки, а також у відшкодування судового збору - суму 1415,99 грн. Відмовлено у позові в частині вимог по основному боргу на суму 298,44 грн. та 3 % річних на суму 10,45 грн.; у частині відмови позивача від позовних вимог - провадження у справі закрито. У ході судового провадження у справі позивач надав суду орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого очікував у звязку з розглядом даної справи понести витрат на професійну правничу допомогу на суму 6375,00 грн.

23.02.18 позивач надав суду на обґрунтування власних судових витрат на професійну правничу допомогу укладений з адвокатом Мигальчич Л.А. договір про надання правової допомоги від 3.01.18 № 1/г, акт приймання-виконання наданих послуг від 23.02.18 на суму 6800,00 грн., платіжне доручення від 16.02.18 на суму 6375,00 грн.

Відповідач у ході судового розгляду справи письмово заперечив проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, вважаючи, зокрема, наведені суми, що становлять майже 30% від вартості позову, явно завищеними та такими, що не можуть вважатися розумними та обґрунтованими.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, згідно ст. 129 ГПК України покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, вирішуючи питання ухвалення додаткового рішення у даній справі виходить з того, що при ухваленні рішення по суті спору було вирішено питання судових витрат лише в частині судового збору, який за приписами ст. 129 ГПК України покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, оскільки позов задоволено частково.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу, то суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджено такі витрати позивача на суму 6375,00 грн., у той час як вимоги про відшкодування таких витрат заявлено на суму 6800,00 грн. Крім того, заявлені до стягнення витрати не є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, ціни позову.

З огляду на викладене та враховуючи незначну складність справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача, до 2500,00 грн., в іншій частині ці витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 123-129, 236-238, 240, 242244 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Заяву приватного підприємства спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Закарпатліфтмонтаж" про розподіл судових витрат задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Інтурист-Закарпаття" (88000 м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, буд. 5, ідентифікаційний код 39503275) на користь приватного підприємства спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Закарпатліфтмонтаж" (88018 м. Ужгород, вул. Польова, 4, ідентифікаційний код 31833528) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму 2500,00 грн. (дві тисячі п'ятсот грн.00 коп.).

3. В іншій частині судові витрати позивача на правничу допомогу у зв'язку з розглядом даної справи покласти на позивача.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 20.09.2018.

Суддя Ушак І.Г.