ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. м. Київ            Справа № 911/1405/18

Суддя:            Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом           приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛЕНЕРГО"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Акація"

про стягнення заборгованості у сумі 7 529,14 грн.,

за участю представника:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛЕНЕРГО" (далі – позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Акація" (далі – відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 7 529,14 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №220007258/10386939 від 29.05.2017 року, згідно з якими позивач зобов’язувався продати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов’язувався її прийняти і оплатити.

Ухвалою суду від 02.07.2018 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 25 липня 2018 року.

23 липня 2018 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2018 року. Також, представник позивача направила клопотання про відкладення судового засідання.

25 липня 2018 року в засідання представники позивача та відповідача не з’явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд розглянув у засіданні клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та визнав його таким, що задоволенню не підлягало.

Ухвалою суду від 25.07.2018 року підготовче засідання відкладено на 15 серпня 2018 року.

15 серпня 2018 року в засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 15.08.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12 вересня 2018 року.

12 вересня 2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 14 вересня 2018 року.

14 вересня 2018 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 02.07.2018 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи по суті, відзиву на позовну заяву не подано, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

29 травня 2017 року між публічним акціонерним товариство "КИЇВОБЛЕНЕРГО" та товариством з обмеженою відповідальністю "Акація" (далі – відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії №220007258/10386939 (далі – договір), згідно з умовами якого позивач зобов’язувався продати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов’язувався її прийняти і оплатити.

06 червня 2017 року внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, щодо зміни найменування/типу публічного акціонерного товариства "Київобленерго" на приватне акціонерне товариство "Київобленерго" (далі – позивач).

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п. 2.3.3 договору, відповідач зобов’язується оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додаток №6 "Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії".

Згідно з п. 1.1 додатку №4 до договору №220007258 від 29.05.2017 року (далі – додаток №4), розрахунковий період встановлено відповідачу з 18 числа календарного місяця до 18 числа наступного місяця. Якщо дата закінчення розрахункового періоду припадає на 30 або 31 число, у місяцях, які мають меншу кількість днів, вона переноситься на останній день місяця.

Відповідно до п. 1.2 додатку №4, період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити відповідач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої між датами зняття показів засобу обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Пунктом 2.1 додатку №4 встановлено, що порядок оплати за активну електроенергію виконується у формі авансової оплати та/або планових платежів з остаточним розрахунком по закінченні розрахункового періоду.

Згідно з п. 3 додатку №4, порядок отримання рахунків: представник відповідача особисто, за адресою: м. Миронівка, вул. Старченка, 1А.

Відповідно до п. 9.4 договору, зокрема, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2017 року. В частині виконання зобов’язань сторонами, договір продовжує діяти до повного їх виконання сторонами.

Згідно з п. 1.1 Правил користування електричною мережею (далі – ПКЕЕ), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п.п. 1 п. 6.11 ПКЕЕ, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Згідно з п.п. 9 п. 6.11 ПКЕЕ, тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Відповідно до п.п. 8.1.1 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем передано, а відповідачем прийнято електричну енергію за період з серпня 2017 року до січня 2018 року, на загальну суму 6 994,16 грн., що підтверджується рахунками – фактурами за спожиту електричну енергію № за серпень 2017 року від 31.08.2017 року на суму 376,82 грн., № за вересень 2017 року від 27.09.2017 року на суму 4 972,80 грн., № за жовтень 2017 року від 30.10.2017 року на суму 822,86 грн., № за грудень 2017 року від 28.12.2017 року на суму 440,10 грн., № за січень 2018 року від 30.01.2018 року на суму 382,14 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Також до матеріалів справи долучено рахунки – фактури за спожиту електричну енергію № за грудень 2017 року від 10.04.2018 року на суму – 332,32 грн. та № за січень 2018 року від 10.04.2018 року на суму – 382,14 грн., з яких вбачається, що позивачем було здійснено перерахування обсягу спожитої відповідачем електричної енергії на загальну суму – 714,46 грн. Так, борг відповідача перед позивачем становить 6 279,70 грн. (6 994,16 грн. – 714,46 грн. = 6 279,70 грн.).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач електричну енергію, надану позивачем, у період з серпня 2017 року до січня 2018 року, не оплатив, що підтверджується довідкою позивача від 18.07.2018 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

У зв’язку з цим, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 6 279,70 грн. боргу.

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Документів, що підтверджували б оплату боргу перед позивачем, представник відповідача суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 6 279,70 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 736,97 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пеня – це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов’язання у відсотках від суми визначеною обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених в додатку №4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію", відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми. Відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Суми вказаних нарахувань зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками.

Відповідно до п. 8.1.8 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, розмір пені за рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за серпень 2017 року від 31.08.2017 року, враховуючи період заборгованості з:

08.09.2017 року до 26.10.2017 року, суму боргу в розмірі 376,26 грн. облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 12,63 грн.;

27.10.2017 року до 14.12.2017 року, суму боргу в розмірі 376,26 грн. облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 13,64 грн.;

15.12.2017 року до 25.01.2018 року, суму боргу в розмірі 376,26 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 12,56 грн.;

26.01.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 376,26 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 11,55 грн.;

02.03.2018 року до 07.03.2018 року, суму боргу в розмірі 376,26 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 2,10 грн.;

за рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за вересень 2017 року від 27.09.2017 року, враховуючи період заборгованості з:

05.10.2017 року до 26.10.2017 року, суму боргу в розмірі 2 929,21 грн. облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (рішення НБУ від 25.05.2017 року №318-рш), складає 44,14 грн.;

27.10.2017 року до 14.12.2017 року, суму боргу в розмірі 2 929,21 грн. облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 106,17 грн.;

15.12.2017 року до 25.01.2018 року, суму боргу в розмірі 2 929,21 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 97,75 грн.;

26.01.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 2 929,21 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 89,88 грн.;

02.03.2018 року до 04.04.2018 року, суму боргу в розмірі 2 929,21 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 92,77 грн.;

за рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за жовтень 2017 року від 30.10.2017 року, враховуючи період заборгованості з:

07.11.2017 року до 14.12.2017 року, суму боргу в розмірі 822,86 грн. облікову ставку Національного банку України, що становила 13,5% (рішення НБУ від 26.10.2017 року №688-рш), складає 23,13 грн.;

15.12.2017 року до 25.01.2018 року, суму боргу в розмірі 822,86 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 27,46 грн.;

26.01.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 822,86 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 25,25 грн.;

02.03.2018 року до 12.04.2018 року, суму боргу в розмірі 822,86 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 32,19 грн.;

13.04.2018 року до 06.05.2018 року, суму боргу в розмірі 822,86 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 12.04.2018 року №204-рш), складає 18,40 грн.;

за рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за грудень 2017 року від 28.12.2017 року, враховуючи період заборгованості з:

06.01.2018 року до 25.01.2018 року, суму боргу в розмірі 440,10 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,5% (рішення НБУ від 14.12.2017 року №793-рш), складає 6,99 грн.;

26.01.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 440,10 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 13,50 грн.;

02.03.2018 року до 10.04.2018 року, суму боргу в розмірі 440,10 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 16,40 грн.;

11.04.2018 року до 12.04.2018 року, суму боргу в розмірі 107,78 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 12.04.2018 року №204-рш), складає 0,20 грн.;

13.04.2018 року до 24.05.2018 року, суму боргу в розмірі 107,78 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 12.04.2018 року №204-рш), складає 4,22 грн.;

25.05.2018 року до 31.05.2018 року, суму боргу в розмірі 107,78 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 24.05.2018 року №287-рш), складає 0,70 грн.;

за рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за січень 2018 року від 30.01.2018 року, враховуючи період заборгованості з:

07.02.2018 року до 01.03.2018 року, суму боргу в розмірі 382,14 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 16,0% (рішення НБУ від 25.01.2018 року №43-рш), складає 7,71 грн.;

02.03.2018 року до 10.04.2018 року, суму боргу в розмірі 382,14 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 17,0% (рішення НБУ від 01.03.2018 року №133-рш), складає 14,24 грн.,

а разом 673,58 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Крім стягнення пені, позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 104,99 грн. та суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 407,48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд вважає, що три проценти річних за:

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за серпень 2017 року від 31.08.2017 року, з 08.09.2017 року до 31.05.2018 року, складає 266 днів, тому три проценти річних від суми 376,26 грн. становлять 8,23 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за вересень 2017 року від 27.09.2017 року, з 05.10.2017 року до 31.05.2018 року, складає 239 днів, тому три проценти річних від суми 2 929,21 грн. становлять 57,54 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за жовтень 2017 року від 30.10.2017 року, з 07.11.2017 року до 31.05.2018 року, складає 206 днів, тому три проценти річних від суми 822,86 грн. становлять 13,93 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за грудень 2017 року від 28.12.2017 року, з 06.01.2018 року до 10.04.2018 року, складає 95 днів, тому три проценти річних від суми 440,10 грн. становлять 3,44 грн.; з 11.04.2018 року до 31.05.2018 року, складає 51 день, тому три проценти річних від суми 107,78 грн. становлять 0,45 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за січень 2018 року від 30.01.2018 року, з 07.02.2018 року до 10.04.2018 року, складає 52 дня, тому три проценти річних від суми 382,14 грн. становлять 1,98 грн.,

а разом 85,57 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції за:

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за серпень 2017 року від 31.08.2017 року, за період з 08.09.2017 року до 30.04.2018 року: у вересні 2017 року – 102,0% (УК №191 від 11.10.2017 року), жовтні – 101,2% (УК №212 від 10.11.2017 року), листопаді – 100,9% (УК №234 від 12.12.2017 року), грудні – 101,0% (УК №6 від 11.01.2018 року), січні 2018 року – 101,5% (УК №30 від 13.02.2018 року), лютому 2018 року – 100,9% (УК №49 від 14.03.2018 року), березні – 101,1% (УК №70 від 12.04.2018 року), квітні – 100,8% (УК №89 від 12.05.2018 року) від суми 376,26 грн., складає 36,87 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за вересень 2017 року від 27.09.2017 року, за період з 05.10.2017 року до 30.04.2018 року: у жовтні – 101,2% (УК №212 від 10.11.2017 року), листопаді – 100,9% (УК №234 від 12.12.2017 року), грудні – 101,0% (УК №6 від 11.01.2018 року), січні 2018 року – 101,5% (УК №30 від 13.02.2018 року), лютому 2018 року – 100,9% (УК №49 від 14.03.2018 року), березні – 101,1% (УК №70 від 12.04.2018 року), квітні – 100,8% (УК №89 від 12.05.2018 року) від суми 2 929,21 грн., складає 210,90 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за жовтень 2017 року від 30.10.2017 року, за період з 07.11.2017 до 30.04.2018 року: у листопаді – 100,9% (УК №234 від 12.12.2017 року), грудні – 101,0% (УК №6 від 11.01.2018 року), січні 2018 року – 101,5% (УК №30 від 13.02.2018 року), лютому 2018 року – 100,9% (УК №49 від 14.03.2018 року), березні – 101,1% (УК №70 від 12.04.2018 року), квітні – 100,8% (УК №89 від 12.05.2018 року) від суми 822,86 грн., складає 52,66 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за грудень 2017 року від 28.12.2017 року, за період з 06.01.2018 року до 31.03.2018 року: у січні 2018 року – 101,5% (УК №30 від 13.02.2018 року), лютому 2018 року – 100,9% (УК №49 від 14.03.2018 року), березні – 101,1% (УК №70 від 12.04.2018 року), від суми 440,10 грн., складає 8,80 грн.; за період з 01.04.2018 року до 30.04.2018 року: у квітні – 100,8% (УК №89 від 12.05.2018 року) від суми 107,78 грн., складає 0,86 грн.;

рахунком – фактурою за спожиту електричну енергію № за січень 2018 року від 30.01.2018 року, з 07.02.2018 року до 31.03.2018 року: у лютому 2018 року – 100,9% (УК №49 від 14.03.2018 року), березні – 101,1% (УК №70 від 12.04.2018 року), від суми 382,14 грн., складає 7,64 грн.,

а разом 317,73 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 1, ч. 7 ст. 193, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 216, ст. 218, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ч. 1, ч. 3 ст. 549, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2 ст. 11, ст. ст. 12 - 15, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 1 ст. 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково позов приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛЕНЕРГО" до товариства з обмеженою відповідальністю "Акація" про стягнення заборгованості в сумі 7 529,14 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Акація" (08813, Київська область, Миронівський район, село Ходорів, вулиця Леніна, будинок 53, ідентифікаційний код 30536119) на користь приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛЕНЕРГО" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б, ідентифікаційний код 23243188) 6 279,70 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев'ять грн. 70 коп.) основного боргу; 673,58 грн. (шістсот сімдесят три грн. 58 коп.) пені; 85,57 грн. (вісімдесят п’ять грн. 57 коп.) трьох процентів річних; 317,73 грн. (триста сімнадцять грн. 73 коп.) суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції; 1 721,62 грн. (одну тисячу сімсот двадцять одну грн. 62 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2018 року.

Суддя                                 С. Грабець