ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Справа № 923/599/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Головльової Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК АГРОЛІДЕР" (місто Нова Каховка Херсонської області),

про стягнення 941 610 грн. 14 коп.,

за участю представників

позивача: не прибув,

відповідача: не прибув.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" 02.07.18 звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК АГРОЛІДЕР" 427672грн.58коп. основного боргу, 2149грн.99коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 51521грн.61коп. з урахуванням 48% річних, 30048грн.73коп. пені, 430217грн.23коп. штрафу, відповідно до умов договору поставки № 37/16/КХ від 04 квітня 2016 р., та вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.18, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 05.07.18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 10.00 годину 02.08.18 р.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 02.08.18, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 28.08.18 о 10.00 годині.

Розгляд справи у судовому засіданні відкладався з 28.08.18 до 15.00 години 13.09.18, відповідна ухвала суду занесена до протоколу судового засідання від 28.08.18.

У судовому засіданні 13.09.18 проголошено (ухвалено) вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

на виконання умов укладеного сторонами договору № 37/16/КХ від 04 квітня 2016 р., Позивач відпустив Відповідачу товар за документами, які зазначені у таблиці в тексті позовної заяви, копії яких додаються до позовної заяви;

зобов'язання з оплати отриманого Товару за договором поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р. Відповідачем належним чином не виконано, товар за додатками № 35 та № 36 до договору повністю не оплачений;

покупцем було частково повернуто Товар ;

сума неоплаченого Товару за вищезазначеним договором поставки становить 427 672, 58 грн.

умовами п. 7.7. Договору № 37/16/КХ від 04.04.2016 р. передбачено, що у разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого Товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 даного Договору Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 48% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору, річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати, за розрахунком Позивача загальна сума 48% річних за договором складає 51 521,61 грн.;

за розрахунком Позивача сума штрафу у відповідності до п.п. 7.8. договору поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р. становить 430217,23 грн.;

за розрахунком Позивача сума пені у відповідності до п.п. 7.1.1. договору поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р. становить 30048,73 грн.;

за розрахунком Позивача сума інфляційної складової за договором поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р. становить 2149,99 грн.

Сторони у справі, повідомлені про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, та повідомлену Позивачем (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.07.18, направлена на адресу місцезнаходження Відповідача: 74900, Херсонська область, місто Нова Каховка, вулиця Фабрична, будинок 6, отримана Відповідачем 09.07.18, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні (аркуш справи 49, том справи 2), ухвала-повідомлення від 02.08.18 повернута суду 22.08.18 підприємством поштового зв'язку з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання», відповідно до доданого до справи витягу з ЄДРПОУ щодо Відповідача останній 31.07.18 (після відкриття провадження у справі) здійснив державну реєстрацію змін до установчих документів щодо місцезнаходження юридичної особи, зазначивши наступну адресу місцезнаходження: 87513, Донецька область, місто Маріуполь, Іллічівський район, вулиця Карпинського, будинок 82, гуртожиток, квартира 19, ухвала-повідомлення від 29.08.18, направлена за вказаною адресою місцезнаходження Відповідача, не була вручена останньому з «інших причин» про що свідчить витяг з сайту підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 13.09.18, що свідчить про обізнаність Відповідача про розгляд даної справи господарським судом Херсонської області та відмову від отримання ухвал суду). Сторони у справі не скористались своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд Відповідач не повідомив, відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, без поважних причин не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

04 та 11.09.18 письмова заява про долучення нових доказів до матреіалів справи, яка задоволена судом;

04 та 11.09.18 письмове клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 13.09.18 без участі представника позивача.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

не подавались.

Заслухавши вступне та заключне слово учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Агрозахист Донбас» (надалі за текстом рішення - Позивач, Продавець) та TOB «НК Агролідер» (надалі за текстом рішення - Покупець, Відповідач) було укладено договір поставки № 37/16/КХ від 04 квітня 2016 р. (надалі за текстом рішення - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язувався відпустити товар згідно п.1, а останній зобов'язувався прийняти товар та оплатити його.

На виконання умов договору № 37/16/КХ від 04 квітня 2016 р. Позивач в період з 04.04.16 по 19.10.17 поставив на користь Відповідача товар, що підтверджується доданими до позовної заяви видатковими накладними (аркуші справи 85 - 130, том справи 1), та довіреностями (аркуші справи 131 - 152, том справи 1).

Частину зазначеного товару Відповідач повернув, що підтверджується листами Відповідача, додатками на повернення товару до Договору, накладними на повернення від покупця (аркуші справи 153 - 250, том справи 1 та аркуші справи 1 - 15, том справи 2).

Відповідно до умов п. 3.1. Договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного Договору.

Пунктом 3.3. сторони узгодили обов'язкове підписання Акту звіряння взаємних розрахунків.

Зобов'язання з оплати отриманого Товару за договором поставки М 37/16/КХ від 04.04.2016 р. належним чином не виконано, товар за додатками до Договору № 35 (видаткова накладна № 10128 від 30.09.16 на суму 1 078 547, 00 грн.) та № 36 (видаткова накладна № 10153 від 30.09.16 на суму 958 390, 00 грн.) оплачений Відповідачем частково: платіжні доручення № 5260760SB від 19.04.18 на суму 4 900, 00 грн., № 212 від 21.05.2018 на суму 100 000, 00 грн., № 62 від 25.09.2017 на суму 19 425, 72 грн. та № 159 від 12.03.2018 на суму 100 000, 00 грн., відповідно, сума неоплаченого Товару за вищезазначеним договором поставки становить 427 672, 58 грн.

Зазначені обставини підтверджуються підписаними стронами актами звірки взаємних розрахунків (аркуші справи 16 - 19, том справи 2), гарантійним листом Відповідача від 23.01.18 (аркуш справи 20, том справи 2), платіжними дорученнями на оплату товару (раркуші справи 21 - 41, том справи 2), довідкою банку про рух коштів по рахунку (аркуші справи 42 - 44, том справи 2).

Договором поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р., а саме п. 7.7. передбачено, що у разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого Товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 даного Договору Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 48% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, за розрахунком Позивача, загальна сума 48% річних, відповідно до умов п.п. 7.7. Договору, складає 51 521,61 грн. (21274,28 грн. + 30 247,33 грн.), сума інфляційної складової становить 2149,99 грн. (1138,41 грн. + 1011,58 грн.).

Сума штрафу, у відповідності до умов п.п. 7.8. Договору поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р., за розрахунком Позивача, становить 430217,23 грн. (215 709,40 грн.+214 507,83 грн.).

Сума пені у відповідності до умов п.п. 7.1.1. Договору поставки № 37/16/КХ від 04.04.2016 р., за розрахунком Позивача, становить 30048,73 грн. (12 407,06 грн. + 17 641,67 грн.).

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Статтею 199 ч. 1 ГК України передбачено, що до відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 193 ч. 1 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні-покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Поважних причин невиконання зобов'язань по оплаті товару Відповідачем не наведено, ніяких доказів постачальнику не представлено.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З'ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК АГРОЛІДЕР" (адреса місцезнаходження: 87513, Донецька область, місто Маріуполь, Іллічівський район, вулиця Карпинського, будинок 82, гуртожиток, квартира 19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 40304069) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (адреса місцезнаходження: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт Чабани, вулиця Машинобудівників, будинок 4-В; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 30048570) 427672грн.58коп. основного боргу, 2149грн.99коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 51521грн.61коп. з урахуванням 48% річних, 30048грн.73коп. пені, 430217грн.23коп. штрафу, 14124грн.15коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного рішення 17 вересня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов