ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3323/14

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ"

про стягнення 8763,32 грн

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1 - довіреність від 22.03.2018;

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2: не прибув;

від Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.10.2014 у справі №911/3323/14 позов задоволено повністю.

Солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (08633, Київська обл., Васильківський район, село Мархалівка, вулиця Комсомольська, 22, ідентифікаційний код: 38267861) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ" (69000, місто Запоріжжя, проспект Маяковського 11, ідентифікаційний код: 30293192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія НОТАПС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ідентифікаційний код: 38964292) 6032 (шість тисяч тридцять дві) грн 00 коп заборгованості, 1257 (одну тисячу двісті пятдесят сім) грн 57 коп судового збору та 569 (пятсот шістсот девять) грн 43 коп адвокатських витрат.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ" (69000, місто Запоріжжя, проспект Маяковського 11, ідентифікаційний код: 30293192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія НОТАПС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ідентифікаційний код: 38964292) 939 (девятсот тридцять девять) грн 82 коп 3% річних, 1791 (одну тисячу сімсот девяносто одну) грн 50 коп інфляційних втрат, 569 (пятсот шістдесят девять) грн 43 коп судового збору та 230 (двісті тридцять) грн 57 коп адвокатських витрат.

На виконання даного рішення суду видано накази №911/3323/14 від 28.10.2014.

10.07.2018 на адресу господарського суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" від 10.07.2018 вих. № 10-1/07, згідно з якою скаржник просить:

- визнати неправомірною за період з 10.02.2017 по 10.07.2018 бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14;

- стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" () витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Ухвалою від 10.07.2018 господарський суд призначив скаргу від 10.07.2018 вих. № 10-1/07 до розгляду на 19.07.2018, зокрема, зобов'язав боржників та орган ДВС надати письмові відзиви на скаргу, в разі наявності заперечень, обґрунтувати їх письмово з посиланням на закон; зобов'язав Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надати для огляду в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчих проваджень № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14.

Ухвалою від 19.07.2018 господарський суд відклав розгляд скарги на 13.09.2018, повторно зобов'язав представників сторін виконати вимоги ухвали суду від 10.07.2018.

06.08.2018 до суду від представника позивача (скаржника) надійшли письмові пояснення у справі від 03.08.2018 вих. № 03-1/08 та заява від 03.08.2018 вих. № 03-2/08 про понесення скаржником додаткових судових витрат у майбутньому.

07.09.2018 до суду від Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшли заперечення на скаргу від 31.08.2018 вих. № 46867, згідно з яких державний виконавець просить у задоволенні скарги ТОВ "Компанія "НОТАПС" відмовити у повному обсязі з тих підстав, що при примусовому виконанні виконавчого провадження ним було дотримано всіх вимог Закону України "Про виконавче провадження". В якості додатків до заперечення на скаргу, представник ДВС надав для долучення до господарської справи копії матеріалів виконавчих провадженнь, які, на його думку, підтверджують вчинення державним виконавцем належних виконавчих дій.

Представник стягувача в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав у ній викладених.

На день розгляду скарги боржники та орган ДВС повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про час і місце її розгляду були повідомлені вчасно та належним чином. Правом подачі відзиву на скаргу від 10.07.2018 вих. № 10-1/07 боржники не скористалися.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), а надання письмового відзиву на скаргу є правом, а не обов'язком учасника процесу, господарський суд вважає, що неявка боржників та представника органу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" від 10.07.2018 вих. № 10-1/07 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14 підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність виконавців, вчинені ними під час, у зв'язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС") звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою, в порядку ст. 339 ГПК України, предметом якої є оскарження бездіяльності державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (раніша назва - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції) у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14.

По суті скарги представник позивача (стягувача) зазначив, що в матеріалах вищевказаних виконавчих проваджень відсутні будь-які документи, які б свідчили, що у період з 10.02.2017 по 10.07.2018 державним виконавцем вчинялися належні, допустимі та своєчасні виконавчі заходи з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14, що, на думку скаржника, свідчить про нехтування державним виконавцем вимогами Закону України "Про виконавче провадження", що призвело до неможливості задоволення його вимог за рахунок майна та активів боржників.

Окрім того, скаржник вказує, що підтвердженням бездіяльності державного виконавця при виконанні ним наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14 є також відсутність реєстрації виконавчих документів в автоматизованій системі виконавчого провадження, до якої в обов'язковому порядку вносяться всі відомості про документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії, про що вказано в п.п. 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016.

30.03.2018 скаржник звернувся до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із клопотанням вих. № 30-1/03 про вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945, однак відповіді не отримав, що і стало причиною звернення до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14.

При розгляді скарги господарський суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов'язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частинах другій та третій вищевказаної статті Закону вказано перелік прав та обовязків виконавця, якими він наділений під час здійснення виконавчого провадження.

Так, серед обовязків виконавця у п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" міститься обовязок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право, зокрема, але не виключно, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Також викнавець при примусовому виконанні рішення суду має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, суд вказує, що за приписами ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обовязок виконавця щодо проведення перевірки майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В свою чергу, згідно з приписів ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, автоматизована система виконавчого провадження - компютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до АСВП обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До АСВП в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до АСВП одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до АСВП не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою АСВП. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в АСВП забороняється.

Положення аналогічного змісту прописані в ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", в якій також зазначено, що у разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обовязковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Оскільки згідно з приписів вищевказаного Закону автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується централізоване зберігання документів виконавчого провадження, а також надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження та виготовлення документів виконавчого провадження, вказане дає підстави для висновку, що інформація внесена до АСВП виконавцем в межах конкретного виконавчого провадження щодо проведених дій на примусове виконання виконавчого документа є офіційною та може бути використана в спорі стороною, яка є учасником виконавчого провадження, з посиланням на наявні в АСВП дані, в процесі оскарження нею дій чи бездіяльності державного виконавця з приводу вжиття/невжиття виконавцем ефективних, своєчасних і в повному обсязі заходів щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення компетентного органу.

Під час розгляду скарги господарським судом було встановлено, що в матеріалах господарської справи № 911/3323/14 відсутні докази в підтвердження належного та своєчасного вчинення державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у період з 10.02.2017 по 10.07.2018 всіх виконавчих дій, передбачених ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", необхідних для якнайшвидшого виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14, і державний виконавець таких доказів не надав.

Згідно з інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження за № 45389704, в запитуваний скаржником період державним виконавцем було винесено лише дві постанови: про скасування документу від 12.04.2017 та про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 30.03.2018. Щодо виконавчого провадження за № 45389945, то у період з 10.02.2017 по 10.07.2018 державним виконавцем було обліковано в автоматизованій системі виконавчих проваджень лише одну постанову про скасування документу від 12.04.2017.

Вищезгадані постанови державного виконавця від 12.04.2017 були винесені ним з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 09.02.2017 у справі № 911/3323/14 якою, зокрема, було визнано недійсними та скасовано постанови Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.12.2016 про повернення наказів Господарського суду Київської області у справі № 911/3323/14 від 28.10.2014 стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а також визнано бездіяльність Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні №45389704 та №45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/3323/14 від 28.10.2014, незаконною та протиправною.

Інші відомості про проведенні державним виконавцем виконавчі дії в межах відкритих виконавчих проваджень № 45389704 та № 45389945 в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Заперечуючи проти доводів скарги, державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у запереченнях на скаргу від 31.08.2018 вих. № 46867 доводить перед судом, що вживав достатньо заходів з метою встановлення майна боржника та звернення на нього стягнення, на підтвердження чого надав для долучення до справи в якості доданих до заперечення додатків копії запитів державного виконавця з відповідями державних органів та установ про те, що відповідне майно за боржником не зареєстроване.

Натомість суд встановив, що документи виконавчого провадження, на які державний виконавець посилається для спростування доводів скаржника, до автоматизованої системи виконавчого провадження не внесені та стосуються дій виконавця, проведених лише у межах виконавчого провадження за № 45389945 до об'єднання його у зведене виконавче провадження за № 56082242.

Разом з тим, суд вказує, що сукупний аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не засвідчує відсутність обов'язку виконавця щодо вчинення дій, направлених на примусове виконання судового наказу, виданого в межах розгляду однієї справи відносно конкретного боржника, вчинити такі ж дії щодо такого боржника в процесі примусового виконання іншого судового наказу чи виконавчого документа, виданого за наслідками розгляду однієї і тієї ж справи, якщо у одному з виконавчих проваджень з примусового виконання наказів суду відповідні дії державним виконавцем вже були вчинені і виконавчі провадження не входять до зведеного виконавчого провадження про стягнення боргу відносно одного і того ж боржника.

Суд встановив, що в період, за який стягувач оскаржує бездіяльність державного виконавця (з 10.02.2017 по 10.07.2018), а саме з моменту об'єднання виконавчих проваджень №45389704 та №45389945 у зведене виконавче провадження № 56082242, державним виконавцем було оформлено виклик від 30.05.2018, за яким боржника зобов'язано з'явитися до відділу ДВС, однак доказів направлення виклику чи його вручення боржнику державний виконавець суду не надав.

Таким чином, дослідивши повноту здійснення державним виконавцем в межах відкритих виконавчих проваджень № 50885231 та № 43034404 виконавчих дій з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 07.10.2013, виданих на виконання рішення суду у справі № 911/2916/13, та оцінинивши доводи скаржника, викладені у поданій скарзі, на предмет відповідності дій державного виконавця вимогам Закону України "Про виконавче провадження" в частині дотримання ним строків та порядку вчинення виконавчих дій, суд встановив, що останні є частково обгрунтовані та підтвердженні документально, оскільки в автоматизованій системі виконавчого провадження дійсно відсутня інформація про вжиття виконавцем своєчасних і належних заходів з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 № 911/3323/14 за період з 10.02.2017 по 10.07.2018, а подані ним на спростування вищевказаних тверджень документи не є достатніми доказами для висновку про протилежне.

Не врахування державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, привело до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні та стало підставою для оскарження бездіяльності державного виконавця у судовому порядку.

У відповідності до ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З врахуванням викладеного, суд вбачає наявними підстави для часткового задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" від 10.07.2018 вих. № 10-1/07 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14, оскільки в протилежному випадку порушується баланс інтересів стягувача та боржників та основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, обов'язковість виконання якого встановлена як приписами ст. 129-1 Конституції України, так і ст. 326 ГПК України.

Що стосується заявлених до стягнення з боржника 1500,00 грн втрат на правову допомогу, які стягувач просить стягнути з органу ДВС на підставі договору № 12-03-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.03.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката при підготовці скарги на бездіяльність органу ДВС, скаржником було надано копію договору № 12-03-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.03.2018, укладеного між ТОВ "Компанія "НОТАПС" та адвокатом ОСОБА_1, копію акту прийому-передачі документів від 12.03.2018, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.07.2018, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення адвоката, копії документів про взяття на податковий облік та відкриття рахунку, а також квитанцію про оплату послуг адвоката від 09.07.2018 на суму 1500,00 грн.

Оглянувши матеріали справи та оцінивши обсяг послуг, що були надані скаржнику при підготовці скарги на бездіяльність органів ДВС адвокатом, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1500,00 грн по даній справі є обґрунтованими та співрозмірними об'єму наданих і отриманих юридичних послуг.

При цьому, суд враховує, що підставою для подачі стягувачем до суду вищевказаної скарги стала бездіяльність державного виконавця, в тому числі, щодо невнесення інформації про хід виконавчого провадження та вжиті виконавцем виконавчі дії до автоматизованої системи виконавчого провадження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що право стягувача у виконавчому провадженні було порушено внаслідок неправомірних дій державного виконавця, господарський суд, керуючись ч. 9 ст. 129 ГПК України, дійшов висновку про необхідність покладення обов'язку відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених стягувачем, на орган ДВС у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 129, 339 345 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" від 10.07.2018 вих. № 10-1/07 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях № 45389704 та № 45389945 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14, яка виражена у порушенні строків та частково порядку вчинення виконавчих дій у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" за період з 10.02.2017 по 10.07.2018.

3. Зобовязати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не допускати порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій, направлених на проведення перевірки майнового стану боржників та фактичне примусове виконання наказів Господарського суду Київської області від 28.10.2014 у справі №911/3323/14.

4. Стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Проспект Металургів, будинок 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, м.Київ, вулиця Академіка Глушкова, будинок 40, корпус 5, офіс 526, ) 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у звязку з розглядом скарги від 10.07.2018 вих. № 10-1/07.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Дата підписання ухвали: 14.09.2018.

Суддя В.М. Антонова

Друк:

1 в справу

2 - стягувачу рек. з повід.

3,4 боржникам рек. з повід.

5 - Вознесенівському відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Проспект Металургів, будинок 6) рек. з повід.