ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1462/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76) в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області (61093, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1)
до Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни (АДРЕСА_1)
про стягнення коштів
за участю представників:

прокуратури -Перегонцева Н.С., службове посвідчення №044395 від 04.10.2016;

позивача- Голіна О.Ю., довіреність № 15 від 04.10.2018;

представника відповідача - Луговий В. В., довіреність №б/н від 25.08.18,

представника відповідача - Саламаха В. Р., довіреність №б/н від 28.08.18.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хмелевської Ірини Борисівни, в якій просить суд стягнути з останнього основного боргу в сумі 17 180,62грн., пені та штрафу в сумі 3039,02грн.,неустойки в сумі 29068,96грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на порушення відповідачем істотних умов договору, статті 526,785 ЦК України та ст.ст.18,19 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та зазначає, що відповідач не виконує обов'язки, передбачені договором, а саме оренду плату сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість (з квітня 2017 по січень 2018) перед орендодавцем у сумі: 17180,62 грн., а оскільки вказані кошти повинні надходити на рахунки бюджету, то відповідачем порушуються інтереси держави.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1462/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, підготовче засідання призначено на 25 червня 2018 о 10:20 год.

19.06.2018 від позивача до канцелярії суду надійшли письмові пояснення за вх. № 17599, в яких позивач підтримує заявлені позовні вимоги. Пояснення долучені судом до матеріалів справи.

25.06.2018 від Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області до канцелярії суду надійшла письмова заява про зменшення розміру позовних вимог за вх. № 18203, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість з орендної плати за договором оренди № 5296-Н від 15.10.2012 в сумі 8880,21 грн., пеню та штраф у сумі 1842,50 грн. та неустойку в сумі 33655,91 грн., на загальну суму 44378,65 грн., перерахувавши її на рахунок № 0007 ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код ЄДРПОУ УДКСУ: 37999607, отримувач: УК Московськ/мХар Московськи/22080200. Судові витрати прокурор також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2018 року прийнято заяву Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ( вх. № 18203 від 25.06.2018) в порядку ст.46 ГПК України про зменшення розміру позовних вимог. Відкладено підготовче засідання до 04 липня 2018 року о 11:40 год.

27.06.2018 року від РВ ФДМУ по Харківській області, через канцелярію суду (вх.№18564) надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній наголошував на тому, що , при поданні зазначених вище позовної заяви та письмових пояснень, як Харківською місцевою прокуратурою так і РВ ФДМУ по Харківській області помилково не було враховано, що вже є рішення Господарського суду Харківської області від 27.11.2017 р. у справі 922/3432/17 щодо стягнення з ФОП Хмелевської І.Б. 10 258,70 грн. заборгованості з орендної плати за період з грудня 2016 р. по серпень 2017 р., 814,06 грн. пені та 718,11 грн. штрафу. Також в рахунок орендної плати регіональним відділенням було зараховано завдаток у розмірі 1 958,29 грн. Окрім цього, з причин технічної описки, помилково було зазначено період за кий розраховано розмір неустойки (а саме: замість з 16.01.2018 р. по 17.05.2018 р., зазначено з 16.01.2018 р. по 30.04.2018 р.) та її розмір (а саме: замість 33 655,94 грн., зазначено 29 068,96 грн.). Таким чином станом, як вказував представник РВ ФДМУ по Харківській області, на сьогоднішній день у відповідача перед позивачем наявна заборгованість з орендної плати за період з вересня 2017 р. по січень 2018 р., яка становить 8 880,21 грн. (з урахуванням внесеного завдатку), з пені і штрафу - 1 842,50 грн. та нарахована неустойка за період з 16.01.2018 р. по 17.05.2018 р. в сумі 33 655,94 грн. Додаткові пояснення долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2018 відкладено підготовче засідання до 01 серпня 2018 року о 10:00 год.

31.07.2018 відповідачем до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 22039, яке долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 01.08.2018 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/1462/18 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання до 28 серпня 2018 року о 12:30год.

28.08.2018 року від представника відповідача, через канцелярію суду (вх.№24606) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не заперечував проти наявності заборгованості з орендної плати в сумі 8 880,21грн. за період з вересня 2017 року по січень 2018 року , пені та штрафу в сумі 1842,1842,50грн., проте заперечував стягнення з останньої неустойки за період з 16.01.2018 року по 17.05.2018 року в сумі 33 655,94грн. Вищеозначений відзив долучений долучений до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03 вересня 2018 року о 15:30 год.

В судовому засіданні 03.09.2018 року оголошено перерву до 12 .09.2018 року

Прокурор в судове засідання 12.09.2018 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на задоволенні позову.

Позивач в судове засідання 12.09.2018 з'явився, заявлений прокурором позов підтримав повністю з підстав, наведених у наданих раніше поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2018 року, заперечував проти нарахування неустойки в сумі 33 655,94грн., посилаючись на вчасне звільнення приміщення, а саме в строк передбачений п.10.8 договору оренди №5296-Н від 15.10.2012 року.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 12.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Щодо повноважень прокурора на звернення до суду з позовом по даній справі.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадян або держави в суді.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" ппредставництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтересів окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. В основі державного інтересу завжди лежить потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року, справа N 1-1/99).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Як свідчать матеріали справи, Харківська місцева прокуратура № 2 повідомила позивача про намір звернутись до господарського суду в інтересах останнього з позовною заявою, про що свідчить лист прокуратури за вих. № 04-10-2864-18 від 21.05.2018р.

Згідно з Законом, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Розглянувши подану позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, встановив таке.

Так, встановлено, що 15.10.2012 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області укладено з Фізичною особою - підприємцем Хмелевська І.Б. договір оренди №5296-Н (далі - Договір), відповідно до якого передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення на першому поверсі 3-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 103289637, літ. А-3, пам'ятка архітектури) загальною площею 128,00 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Артема (Алчевських), буд. 44, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 16.04.2012 і становила 593400,00 грн. без урахування ПДВ.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 15.10.2012, який є додатком № 1 до договору оренди № 5296-Н від 15.10.2012, вищезазначене майно передано Фізичній особі - підприємцю Хмелевській І.Б. в строкове платне користування.

Передані в оренду приміщення розташовані за адресою: м. Харків, вул. Артема (Алчевських), 44 перебувають на балансі Харківського національного університету сільського господарства імені Петра Василенка та передані суб'єкту господарювання з метою здійснення комерційної діяльності (з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи).

Орендна плата згідно п. 3.1. договору оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - вересень 2012 р. - 1958,29 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2012 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень 2012 р.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2. договору оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н).

Пунктом 3.3. спірного договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.6 вищезгаданого договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітнім, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50%;

- на рахунок, визначений балансоутримувачем і 50% .

Відповідно до п. 3.7. цього договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношені, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.8. спірного договору передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Положеннями договору оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н (п.п. 5.1.-5.17. договору) встановлено, що орендар взяв на себе певні зобов'язання. Зокрема, відповідно до п. 5.3. вказаного договору, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 2 роки 11 місяців до 15.09.2015.

Відповідно до п.10.4 договору оренди № 5296-Н від 15.10.2012 після закінчення терміну дії договору подальше використання об'єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням Орендаря. Згідно з ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч.З ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний договір оренди рішенням господарського суду Харківської області від 14.08.2017 по справі №922/2043/17 розірвано та зобов"язано Фізичну особу - підприємця Хмелевську Ірину Борисівну звільнити нежитлове приміщення на першому поверсі 3-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 10389637, літ. А-3, пам*ятка архітектури) загальною площею 128,00 кв.м. (вартістю 593400,00 грн.), розташоване за адресою: м. Харків, вул. Артема (Алчевських), 44, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка та повернути його Регіональному відділенню Фонду державного майна по Харківській області .

Положеннями п. 10.8. договору оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу по акту приймання-передачі, погодженим з орендодавцем. Вважається повернутим балансоутримувачу та орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 10.9 зазначеного договору).

Однак, не дивлячись на те, що договір припинив свою дію 15.01.2018 р., протягом тривалого часу відповідачем не було виконано вказане вище судове рішення - не повернуто за актом приймання-передачі орендовані приміщення.

При цьому, лише 17.05.2018 р., згідно акту приймання-передачі, зазначене судове рішення було виконано - боржника (ФО-П Хмелевська І.Б.) було виселено.

Крім того, позивачем наголошено додатково про те, що у відповідності до умов договору оренди № 5296-Н від 15.10.2012 університетом були укладені відповідні угоди з відповідачем, зокрема, на відшкодування витрат балансоутримувача, на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, проте, наголошено позивачем, на протязі дії договору оренди, відповідачем неналежним чином виконувались свої обов'язки, передбачені навіть вищевказаними договорами.

Вказане стало підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом, в якому позивач просить стягнути на свою користь заборгованість з орендної плати за договором оренди № 5296-Н від 15.10.2012 в сумі 8880,21 грн., пеню та штраф у сумі 1842,50 грн. та неустойку в сумі 33655,91 грн., на загальну суму 44378,65 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки під час дії договору оренди № 5296-Н від 15.10.2012, відповідачем в порушення його умов, орендна плата вносилась несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв'язку із чим, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано наявну заборгованість з орендної плати за період: з вересня 2017 року по січень 2018 року в сумі 8 880,21грн.

За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 8880,21грн. обґрунтованими, такими, що відповідачем не спростовано, тому підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню та штраф в сумі 1 842,50грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3.6.,3.7 договору оренди № 5296-Н, за несвоєчасне перерахування орендної плати, встановлена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, у співвідношенні 50 % до державного бюджету та 50 % на рахунок Позивача.

Згідно п. 3.8. договору оренди № 5296-Н, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш 3 місяців, відповідач повинен сплатити штраф в розмірі 7 %.

Відповідно до п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат, при несвоєчасному внесенні плати, відповідач сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши нарахування пені та штрафу, суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, тому підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь неустойку в сумі 33655,94 грн.

Відповідно до п. 10.10. договору оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н , якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна протягом 3-х календарних днів, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за час прострочення.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцю майно. Якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно ч.І ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч.І ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Таким чином, з 15.01.2018 р. договір оренди від 15.10.2012 р. № 5296-Н припинив свою дію за рішенням Господарського суду Харківської області від 14.08.2017 р. у справі № 922/2043/17, залишеним в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 р. у справі № 922/2043/17. Фактичне виконання вказаного судового рішення в частині повернення державного майна відбулось лише 17.05.2018 р., згідно акту приймання- передачі.

Оскільки договір оренди припинив дію 15.10.2012 р., а фактично виконання рішення відбулося тільки 17.05.2018р., відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, орендодавець (РВ ФДМУ по Харківській області) має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (з 16.01.2018 р. по 17.05.2018 р.)

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Позов належить задовольнити повністю. Суд враховує, що прокурор використав належний спосіб захисту та відновлення порушених прав держави.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 1762,0 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 50, 53, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги (зменшені) задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області(61093, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, код 23148337) - заборгованість з орендної плати за договором оренди № 5296-Н від 15.10.2012 в сумі 8880,21 грн., пеню та штраф у сумі 1842,50 грн. та неустойку в сумі 33655,94 грн., перерахувавши її на рахунок №0007 ГУДКСУ у Харківській області , МФО 851011, код ЄДРПОУ УДКСУ:37999607,отримувач:УК Московськ/мХар Московськи/22080200.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) -1762,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2018 р.

Суддя О.О. Присяжнюк