номер провадження справи 24/39/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 Справа № 908/877/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/877/18

за позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ).

до відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю Електроавтоматика (69104, АДРЕСА_1, ).

про стягнення суми

СУТЬ СПОРУ:

10.05.2018 Концерн Міські теплові мережі звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 13.03.2018 № 46/юр до товариства з обмеженою відповідальністю Електроавтоматика про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5 324,43 грн., трьох процентів річних в сумі 231,60 грн., інфляційних витрат в сумі 1 000,16 грн., за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600985 від 01.02.2007.

Ухвалою суду від 14.05.2018 позовну заяву Концерну Міські теплові мережі залишено без руху в порядку п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 31.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/877/18 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/39/18. Судове засідання призначено на 09.07.2018.

Ухвалою від 09.07.2018 вирішено справу № 908/877/18 розглядати за правилами загального позовного провадження. Відкрито підготовче провадження, судове засідання призначено на 08.08.2018.

Ухвалою від 08.08.2018 закрито підготовче провадження. Призначити початок розгляду справи по суті на 10.09.2018.

У звязку з відсутністю представників сторін, враховуючи положення п. 3 ст. 222 ГПК України, розгляд справи здійснювався без допомоги звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 600985 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, укладений між сторонами 01.07.2007, на виконання умов якого позивач відпустив теплову енергію відповідачу в період з січень грудень 2016 року, січень березень 2017 року на суму 6 062,33 грн. Свої зобовязання щодо оплати послуг відповідач виконав частково у розмірі 737,90 грн. Отже сума основного боргу становить 5 324,43 грн. За прострочення виконання грошового зобовязання відповідачу нараховано 232,60 грн. 3% річних та 1000,16 грн. інфляції. Просить суд, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 № 2633-ІV, Правила користування тепловою енергією, які затверджені постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 10.09.2018 суд визнав наявні документи достатніми для обєктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. ст. 185, 240 ГПК України, прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2007 між Концерном Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Жовтневого району (Теплопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю Електроавтоматика (Споживач) укладений договір № 600985 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

У відповідності з п. 2.1 Договору, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду; підігрів води за наявної можливості; кондиціювання по замовленню Споживача; інші технологічні потреби по замовленню Споживача.

Підпунктом 3.2.6. п. 3.2. Договору визначено, що Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно п. 6.1. Договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі або іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5 до договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. Договору).

У пункті 6.4 договору сторони обумовили, що споживач зобов'язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Згідно п. 6.7 договору, споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Умовами п. 6.6.1. Договору передбачено, що отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі 5 днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів).

Пунктом 6.6.2. Договору передбачено, що у разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.6.1. договором, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. У разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, Споживач зобовязаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.6.1. договору строк.

Згідно п. 10.1 Договору, цей договір набуває чинності з 01.02.2007 і діє до 01.01.2008.

Пунктом 10.4 Договору закріплено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії даного договору ні одна з сторін не заявила про розірвання цього договору.

Станом на момент прийняття рішення у цій справі по суті спору зазначений вище Договір є чинним. Доказів протилежного матеріали справи не містять та учасниками судового процесу до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, теплова енергія постачалась на вбудоване в нежитлове приміщення літ А-6 розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40, кім. 13.

Відповідач має єдину з будинком систему опалення з житловим будинком. Об'єкт теплопостачання - нежитлове приміщення літ А-6. розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40, кім. 13. Об'єкт теплопостачання належить на праві приватної власності Відповідачу з 08 серпня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2016 року.

На виконання умов Договору № 600985 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2007, Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію Споживачу на адресу надання послуг м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська у період з 01.01.2016 по 31.03.2017 на суму 6 062,33 грн.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими Заявником до оплати за відповідні періоди. Отже, оформлені таким чином акти вважаються погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач оплату наданих послуг в установлені договором строки в повному обсязі не здійснив, сплатив лише 737,90 грн., чим порушив умови договору. З урахуванням чого, сума боргу склала 5 324,43 грн.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати наданих йому послуг з теплопостачання на його адресу були надіслані претензії, які залишені відповідачем без реагування, сума заборгованості погашена не була.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ Електроавтоматика 5 324,43 грн. основного боргу, 231,60 грн. 3% річних та 1 000,16 грн. інфляції є предметом судового розгляду у даній справі.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобовязання виникають, зокрема, з договорів.

Таким чином, укладений між сторонами договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2007 № 600985, є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акти приймання-передачі теплової енергії за період січень грудень 2016 року, січень березень 2017 року, відповідно до умов Договору та в силу положень ст. 629 ЦК України (договір є обов'язковим для виконання сторонами) є погодженими. А отже, зазначені вище акти є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, відповідач у строк передбачений Договором взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію за спірний період у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 5 324,43 грн.

Факт наявності заборгованості у розмірі 5 324,43 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем в порядку визначеному чинним ГПК України.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов'язання відповідача оплатити спожиту в період січень грудень 2016 року, січень березень 2017 року теплову енергію за договором від 01.07.2007 № 600985 не припинено, відповідач оплату спожитої теплової енергії у повному обсязі суду не довів, будь-яких претензій щодо виконання позивачем договору та щодо виставлених позивачем актів приймання-передачі і рахунків за спірний період не предявив, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5 324,43 грн. обґрунтованою, заснованою на законі та договорі та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобовязання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобовязання.

Судом перевірено розрахунки позивача 3% річних в сумі 231,60 грн. за загальний період з 20.02.2016 по 26.02.2018 та втрат від інфляції в сумі 1 000,16 грн. за період березень 2016 року січень 2018 року з урахуванням приписів законодавства. Вимоги в цій частині визнано обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобовязань.

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Електроавтоматика (69104, АДРЕСА_1, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, на п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) 5 324 грн. (п'ять тисяч триста двадцять чотири) грн., 43 коп. основного боргу.

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Електроавтоматика (69104, АДРЕСА_1, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, на п/р № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - 231 (двісті тридцять одна) грн. 60 коп. 3% річних, 1 000 (одна тисяча) грн. 16 коп. інфляції та 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.09.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян