РІШЕННЯ

14 вересня 2018 року

Справа № 921/301/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

розглянувши матеріали справи

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом: Державного підприємства "Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" 02094, м.Київ, вул.Попудренка,54/адреса для листування:01133,м.Київ, вул.Євгена Коновальця, буд 36Д, офіс 54.2, ідентифікаційний код 19028917

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 46021, м.Тернопіль, вул.М.Грушевського,8. ідентифікаційний код 39766192

про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 504 710 грн. 92 коп.

Суть справи: Державне підприємство "Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 46021, м.Тернопіль, вул.М.Грушевського,8 про стягнення заборгованості в сумі 504 710, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договорів про надання послуг №: 19/1 від 18.12.2013, 19/3 від 19.12.2013, 19/4 від 19.12.2013, 19/5 від 18.12.2013, 19/6 від 18.12.2013, 19/7 від 18.12.2013, 19/8 від 18.12.2013, 19/10 від 18.12.2013, 19/11 від 19.12.2013, 19/12 від 19.12.2013, 19/13 від 18.12.2013, 19/14 від 19.12.2013,19/16 від 19.12.2013, 19/17 від 18.12.2013, а саме не розрахувався за надані позивачем послуги зі збору інформації про об'єкти гідрографії з використанням сканованих зображень томографічних карт масштабу 1:10000, тематичних та довідкових матеріалів.

У зв'язку з ліквідацією територіальних органів та передачі їх повноважень Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області між позивачем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод до договорів з надання послуг зі збору інформації про об'єкти гідрографії, якими замінено сторону замовника, відтак на день звернення з позовом стороною договорів з надання послуг є саме відповідач, який підписав акт звірки розрахунків на загальну суму 504 710,92 грн, тим самим підтвердив свою заборгованість перед позивачем.

Протоколом автоматичного розподілу справи між суддями справу №921/301/18 передано судді Сидорук А.М.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 01.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Ухвалою від 01.08.2018 року встановлено сторонам строк для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу - п’ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

21.08.2018 року відповідачем подано суду відзив, у якому він просить позовну заяву залишити без задоволення, зокрема посилається на те, що згідно статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. У відповідності до статті 193 Кодексу суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. При цьому передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певних дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Поряд з тим, статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов ’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов’язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Згідно частини 5 положень даної статті казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі). Згідно статті 49 Кодексу розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Також, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 01.08.2018 року запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив.

Відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив у встановлений строк суду не надходило.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи документів достатньо для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов’язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В грудні 2013 року Державне підприємство уклало з територіальними органами Держземагентств у Бережанському, Бучацькому, Гусятинському, Заліщицькому, Збаразькому, Зборівському, Козівському, Лановецькому, Монастирському, Підволочиському. Підгаєцькому, Теребовлянському. Чортківському, Шумському районах Тернопільськоїобласті Договори про надання послуг №№: №: 19/1 від 18.12.2013, 19/3 від 19.12.2013, 19/4 від 19.12.2013, 19/5 від 18.12.2013, 19/6 від 18.12.2013, 19/7 від 18.12.2013, 19/8 від 18.12.2013, 19/10 від 18.12.2013, 19/11 від 19.12.2013, 19/12 від 19.12.2013, 19/13 від 18.12.2013, 19/14 від 19.12.2013,19/16 від 19.12.2013, 19/17 від 18.12.2013, відповідно Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Держгеокадастру» від 14.01.2015 № 5 вказані вище територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів були реорганізовані шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Так, Відділи Держземагентства у Бережанському, Бучацькому, Гусятинському, Заліщицькому, Збаразькому, Зборівському, Козівському, Лановецькому, Монастирському, Підволочиському, Підгаєцькому, Теребовлянському, Чортківському, Шумському районах Тернопільської області були реорганізовані у відповідні Відділи Держгеокадастру Тернопільської області.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» від 31.08.2016 № 581 були ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру і Державного агентства земельних ресурсів. Цією ж постановою Кабінет Міністрів України погодився з пропозиціями Міністерства аграрної політики та продовольства і Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно того, що міжрегіональне та міськрайонні управління Служби, управління (відділи) Служби у районі, містах є структурними підрозділами відповідних головних управлінь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань всі міжрегіональні та міськрайонні управління Служби, управління (відділи) Служби у районах знаходяться в стані припинення.

У зв’язку з ліквідацію територіальних органів (Відділів) Держгеокадастру, 03.02.2017р. останнім був виданий Наказ № 47 «Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області» щодо передачі функцій і повноважень територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Тернопільській області, що ліквідуються, до Головного управління Держгеокадастру в області.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» від 29.06.2016р. № 333 було затверджено текст Положення, а Наказом Держгеокадастру «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» від 17.11.2016р. № 308 було затверджено саме Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Із змісту зазначених положень вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Виходячи з викладеного, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільської області є правонаступником територіальних органів Держземагентств у Бережанському, Бучацькому, Гусятинському, Заліщицькому, Збаразькому, Зборівському, Козівському, Лановецькому, Монастирському, Підволочиському, Підгаєцькому, Теребовлянському, Чортківському, Шумському районах Тернопільської області, в тому числі за укладеними у грудні 2013 року Договорами з Позивачем.

У зв’язку з ліквідацією територіальних органів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та правонаступництва відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 «Про утворення територіальних органів Держгеокадастру» та від 31.08.2016 № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Державним підприємством було укладено наступні Додаткові угоди від 04.05.2018: про заміну сторони до Договору №19/1 від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/3 від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/4від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/5від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/6 від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/7від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/8          від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/10від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/11від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/12від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору № 19/13 від 18.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/14від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/16 від 19.12.2013; про заміну сторони до Договору №19/17від 18.12.2013.

Як вбачається із змісту зазначених вище додаткових угод, територіальні органи Держземагентств у Бережанському, Бучацькому, Гусятинському, Заліщицькому, Збаразькому, Зборівському, Козівському, Лановецькому, Монастирському, Підволочиському, Підгаєцькому, Теребовлянському, Чортківському, Шумському районах Тернопільської області були замінені Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільської області.

Отже, на даний час сторонами договорів є Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, як правонаступник, та відповідач до якого заявлено позов.

Предметом вказаних договорів є надання позивачем послуг зі збору інформації про об'єкти гідрографії з використанням сканованих зображень топографічних карт масштабу 1:10000, тематичних карт та довідкових матеріалів.

Пунктом 3.1 Договорів встановлена їх ціна. Так, ціна Договору № 19/1 від 18.12.2013 становить 30 353,42 грн., Договору № 19/3 від 19.12.2013 - 47 829,12 грн., Договору № 19/4 віт 19.12.2013 - 50 701,13 грн., Договору № 19/5 від 18.12.2013 - 32 695,52 грн., Договору Л2 /9 6 від 18.12.2013 - 24 551,14 грн., Договору № 19/7 від 18.12.2013 - 39 119,00 грн., Д говору № 19/8 від 18.12.2013 - 33 270,65 грн., Договору № 19/10 від 18.12.2013 - 24 860,97 тн.. Договору № 19/14 від 19.12.2013 - 26 447,40 грн., Договору № 19/12 від 19.12.2013 - 34 138,67 грн., Договору № 19/13 від 18.12.2013 - 23 724,86 грн., Договору № 19/14 від19.12.2013 - 62 757,19 грн., Договору № 19/16 від 19.12.2013 - 43 671,73 грн., Договору № 19 /17 від 18.12.2013- 35 745,90 грн.

Крім цього, така ж сама ціна договорів встановлена в протоколах узгодження договірної ціни, що є невід'ємними додатками до кожного договору, які є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між сторонами.

Також, згідно п. 6.1.1 договорів, Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих послуг, а згідно п. 6.3.1 Договорів, Виконавець зобов'язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені Договорами.

Пунктом 5.1 договорів встановлено, що строк надання послуг - 20 грудня 2013 року.

Як вбачається з актів надання послуг за відповідними договорами, позивачем були виконані роботи зі збору інформації про об'єкти гідрографії з використанням сканованих зображень топографічних карт масштабу 1:10000, тематичних карт та довідкових матеріалів в повному обсязі і Замовники не мають претензій щодо їх виконання Виконавцем.

Водночас Замовники в порушення п. 6.1.1 Договорів не сплатили у повному обсязі вартість наданих послуг.

Відповідно до п. п. 7.1, 7.2 договорів, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України та цим договором. Порушення договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договорами складає 504 710,92 грн.

Наявність неоплаченої вартості наданих послуг із збору інформації про об'єкти гідрографії з використанням сканованих зображень топографічних карт, тематичних карт та довідкових матеріалів, в розмірі 504 710,92 грн., визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звіряння розрахунків станом на 02.05.2018 року .

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтвердили сплату відповідачем вказаної заборгованості.

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договори з додатковими угодами, укладені між сторонами в межах чинного законодавства України є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи той факт, що відповідач не виконав свої зобов'язання, які випливають з договору та закону, то вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг в сумі 504 710,92 грн. підлягає до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 7 570,67 грн. судового збору, який покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46021, м.Тернопіль, вул.М.Грушевського,8. ідентифікаційний код 39766192) на користь Державного підприємства "Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" (02094, м.Київ, вул. Попудренка 54, ) - 504 710,92 грн. (п'ятсот чотири тисячі сімсот десять гривень 92 копійки) заборгованості та 7 570,67 грн. (сім тисяч п'ятсот сімдесят гривень 67 копійок) судового збору.

Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя                                                                                          А.М. Сидорук