ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018м. ДніпроСправа № 904/3614/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пеллет Компані", м. Дніпро

про стягнення 51 385,42 грн. за договором поставки

Представники:

від позивача: ОСОБА_1; дов. № 3/09 від 03.09.18 р.; представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 44 972,93 грн., що складають заборгованість за договором поставки № К050318 від 05.03.2018 р. з урахуванням індексу інфляції, 517,06 грн. річних, 5895,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Ухвалою від 15.08.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/3614/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до розгляду спору по суті на 11.09.2018 р.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не надав, та в судове засідання не зявився.

Так, ухвалою від 15.08.2018 р. відповідачу було встановлено строк для надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі - 21.08.2018 р., про що свідчить поштове повідомлення № 411 (а.с. 33), проте жодних заперечень чи пояснень суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

11.09.2018 року у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст.240 Господарського процесуального кодексу України.).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (Постачальник; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Пеллет Компані" (Покупець; відповідач) укладено договір поставки № К050318 (далі Договір).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п.1.1. вказаного договору, Постачальник зобовязався протягом всього строку його дії, на визначених умовах передати у власність Покупцю товар, а останній в свою чергу зобовязався прийняти його та оплатити.

За умовами п.1.2. договору, товаром є лушпиння соняшникове гранульоване.

Кількість, ціна, умови та строки поставки товару, що підлягає поставці за цим договором, зазначається сторонами у Специфікації, яка є додатком до нього (п.1.3. договору).

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін накладної на передачу товару (видаткової накладної), яка засвідчує момент передачі товару (п.1.4. договору).

Відповідно до п.2.1. договору, поставка товару здійснюється Постачальником на умовах EXW склад Продавця (Україна, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Нова, буд.50-а) у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Сторони можуть погодити інші умови поставки у Специфікації до договору.

Загальна вартість договору складається із загальної вартості видаткових накладних, на яку здійснена поставка товару (п. 3.1. договору)

05.03.2018 р. сторони підписали Специфікацію № 1, відповідно до якої узгодили поставку наступного товару: лушпиння соняшникове гранульоване у кількості 67,28 тон за ціною 1625 грн./т. (а.с. 26).

Загальна сума Специфікації № 1 до договору поставки № К050318 від 05.03.2018 р. складає 109 330,00 грн.

Відповідно до умов Специфікації № 1, термін постачання товару становить - березень 2018 р.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 44 616,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 717 від 17.03.2018 р., копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 27).

У п. 3.2. договору, сторони дійшли згоди про те, що оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом 100% оплати за партію товару протягом 5-ти календарних днів з моменту поставки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

До матеріалів справи позивачем залучено лист від 18.04.2018 р., із якого вбачається, що підприємство відповідача гарантувало позивачу сплату заборгованості до 27.04.2018 р. (а.с. 32).

Факт існування заборгованості за спірною накладною підтверджено також в акті звірки взаємних розрахунків станом на 18.05.2018 р. (а.с. 28).

Доказів оплати отриманого товару в сумі 44 616,00 грн., відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за період прострочення з 23.03.2018 р. по 10.08.2018 р. складає 517,06 грн.; інфляція грошових коштів за період прострочення з квітня по червень 2018 р. складає 356,93 грн.

Зазначені вище суми розраховані відповідно до умов договору та чинного законодавства, а отже, підлягають до примусового стягнення.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 4.2. Договору сторони передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за період прострочення з 23.03.2018 р. по 10.08.2018 р. складає 5 895,42 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пеллет Компані" (49000, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 1А, офіс 702, ) 44 616 грн. (сорок чотири тисячі шістсот шістнадцять гривень) 00 коп. основного боргу, 517 грн. (пятсот сімнадцять гривень) 06 коп. річних, 356 грн. (триста пятдесят шість гривень) 93 коп. інфляції, 5 895 грн. (пять тисяч вісімсот девяносто пять гривень) 43 коп. пені, 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 14.09.2018

Суддя ОСОБА_2