УХВАЛА

18.09.2018Справа № 910/11073/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України

до Фізичної особи-підприємця Василевського Олександра Олександровича

про стягнення 9 865, 22 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Василевського Олександра Олександровича (далі-відповідач) про стягнення 9 865, 22 грн., з яких: 6 085, 84 грн. - заборгованість з орендної плати; 1 621, 83 грн. - заборгованість з відшкодування податку на землю, 726, 79 грн. - експлуатаційні послуги та 1 450, 76 грн. - відшкодування за електроенергію

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 262014 від 01.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

05.09.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Василевського Олександра Олександровича надійшло клопотання, в якому відповідач повідомив про сплату на рахунок позивача грошових коштів у сумі 9 865, 25 грн. в якості погашення заборгованості за договором № 262014 від 01.12.2014, на підтвердження чого долучено квитанції № 0.0..1 від 31.08.2018 та № 0.0..1 від 31.08.2018.

13.09.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій позивачем повідомлено суд, що станом на 13.09.2018 відповідачем погашено заборгованість у сумі 9 865, 44 грн. та наразі відсутній предмет спору, а також просив стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем.

Розглянувши подану позивачем заяву про закриття провадження у справі, суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанцій № 0.0..1 від 31.08.2018 та № 0.0..1 від 31.08.2018, відповідачем перераховано на користь позивача суму заборгованості у розмірі 9 865, 22 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 910/11073/18 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 262014 від 01.12.2014, суд вважає за необхідне покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Крім того, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2018 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об'єднанням «Експерт Лігл Сервіс» укладено договір № 3 про надання правової допомоги, умови якого передбачено, що клієнт доручає, а адвокатське об'єднання приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

05.07.2018 позивачем та Адвокатським об'єднанням «Експерт Лігл Сервіс» складно та підписано акт надання послуг № 34 відповідно до якого вартість наданих послуг, а саме складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва становить 3 000, 00 грн.

Позивачем здійснено оплату наданих послуг у розмірі 3 000, 00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку.

На підтвердження того, що Калман Д.А. є адвокатом, надано ордер серії КС № 352220 від 18.07.2018, в якому міститься посилання на свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4467/10 від 17.02.2011.

Таким чином, враховуючи наведене вище, оскільки судом вирішено покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати та Інститутом фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України здійснено оплату послуг адвоката саме у розмірі 3 000, 00 грн., суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3 000, 00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України про закриття провадження у справі № 910/11073/18 - задовольнити.

2. Провадження у справі № 910/11073/18 за позовом Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України до Фізичної особи-підприємця Василевського Олександра Олександровича про стягнення 9 865, 22 грн. - закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Василевського Олександра Олександровича (01011, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, будинок 4, ідентифікаційний номер - 05417093) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору та 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвала відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, набирає законної сили з 18.09.2018, дійсна для пред'явлення до виконання до 18.09.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Стягувач: Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, будинок 4, ідентифікаційний номер - 05417093);

Боржник: Фізична особа-підприємець Василевський Олександр Олександрович (01011, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1).

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 18.09.2018.

Суддя С.О. Щербаков