ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2018

Справа № 910/7676/18

За позовом Приватного підприємства “Обрій”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілк Ворд”

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не з’явились.

СУТЬ СПОРУ:

13 червня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства “Обрій” (позивач) надійшла позовна заява № 77 від 13.06.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілк Ворд” (відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання № 03-05 від 10.06.2014 року в сумі 1 500 000,00 грн. (один мільйон п’ятсот тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Покупець, не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання за договором купівлі-продажу обладнання № 03-05 від 10.06.2014 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості переданого йому позивачем, як Продавцем, обладнання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 року у справі № 910/7676/18 позовну заяву №77 від 13.06.2018 року Приватного підприємства “Обрій” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілк Ворд” про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Приватному підприємству “Обрій” строк до 06.07.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

26 червня 2018 року через відділ діловодства суду від Приватного підприємства “Обрій” надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені листом № 78 від 25.06.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7676/18; ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.08.2018 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 02.08.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/7676/18 до судового розгляду по суті на 04.09.2018 року. Про дату, час і місце судового сторін повідомлено під розписку.

Представники сторін в судове засідання 04.09.2018р. не з’явилися.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про судове засідання і не повідомили суду про причини неявки в судове засідання 04.09.2018 року, суд дійшов висновку за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 04.09.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 року між Приватним підприємством “Обрій” (надалі – позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Мілк Ворд” (надалі – відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу обладнання №03-05 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець оплатити та прийняти комплексну технологічну лінію «Обладнання для переробки птиці 8000голів/год» на умовах передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1.1. договору продавець зобов'язується протягом 3 (трьох) днів від дати підписання даного договору передати покупцю обладнання та право власності на узгоджених умовах. Передача обладнання оформлюється актом приймання-передачі.

Згідно п.3.1. договору ціна обладнання складає 19 785 436,00 гривень.

Пунктом 3.2.1. договору сторони погодили, що сума в розмірі 19 785 436,00 підлягає сплаті в строк до 30 грудня 2016 року.

22.12.2016 року сторонами укладено додаткову угоду №1 про внесення змін і доповнень до договору купівлі-продажу обладнання №03-05 від 10 червня 2014 року, відповідно до п.1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 3.2.1. договору купівлі продажу обладнання №03-05 від 10 червня 2014 року в наступній редакції: «п.3.2. Сторони встановлюють наступний порядок оплати: 3.2.1. Сума в розмірі 1 500 000,00 грн. до 31 жовтня 2017 року; Сума в розмірі 18 285 436,00 грн. до 31 травня 2018 року».

На виконання умов договору купівлі-продажу обладнання №03-05 від 10.06.2014 року позивач передав, а відповідач отримав обладнання на загальну суму 19 785 436,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі обладнання від 10.06.2014 року (копія міститься в матеріалах справи). Вказаний акт приймання-передачі обладнання підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками товариств.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що прийняте за вищезазначеним актом обладнання в розмірі 1 500 000,00 грн. у встановлений в додатковій угоді №1 строк - до 31.10.2017 року відповідачем не оплачено.

З метою досудового врегулювання спору, 03.05.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензію №54 від 03.05.2018 року щодо виконання умов договору купівлі-продажу обладнання №03-05 від 10.06.2014 року, з урахуванням додаткової угоди №1. Вказана претензія була отримана відповідачем 03.05.2018 року за вх. № 141 (копія міститься в матеріалах справи).

Втім, відповідач вказану претензію залишив без задоволення, заборгованість за поставлене обладнання в розмірі 1 500 000,00 грн. не здійснив.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 1 500 000,00 грн. та настання строку виконання обов’язку щодо сплати підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень контракту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання № 03-05 від 10.06.2014 року в розмірі 1 500 000,00 грн.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 22 500,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілк Ворд” (; адреса: 01133, м. Київ, вул. Є.Коновальця, 31, оф. 107/2), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного підприємства “Обрій” (; адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 11), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу – 1 500 000,00 грн. (один мільйон п’ятсот тисяч гривень) та судовий збір – 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п’ятсот гривень).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2018р.

Суддя О.В. Котков