ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. Справа № 911/944/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1»

про зобовязання усунути перешкоди у користуванні майном

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не зявилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» шляхом демонтажу спеціальних рекламних конструкцій на певних обєктах.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач самовільно і незаконно розмістив рекламні конструкції на території та обєктах позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.05.2018 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 07.06.2018 та витребувано у сторін певні документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.06.2018, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконання сторонами вимог суду, а також з метою виконання завдань підготовчого провадження, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 05.07.2018.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання б/н б/д (вх. № 12657/18 від 04.07.2018 та вх. № 12663/18 від 04.07.2018) про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2018, з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача і неналежним виконанням сторонами вимог суду, продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 06.08.2018.

01.08.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання б/н б/д (вх. № 14920/18 від 01.08.2018) про долучення до матеріалів справи банківських виписок щодо оплати послуг згідно договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ від 30.06.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.08.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 03.09.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2018, на підставі заявленого позивачем клопотання, розгляд справи по суті відкладено на 06.09.2018.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання (вх. № 18395/18 від 06.09.2018 та вх. № 18440/18 від 06.09.2018) про долучення до матеріалів справи документів із зазначенням поважних причин неподання цих документів у підготовчому провадженні.

Суд, розглянувши вищезазначені клопотання та заслухавши пояснення представника позивача, керуючись ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, вважає з можливе визнати поважними причини неподання доказів у встановлений строк та прийняти їх до розгляду.

Присутній у судовому засіданні 06.09.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.09.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

30.06.2015 між Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» укладено договір № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг, за умовами якого позивач приймає на себе зобовязання надати відповідачу послуги по тимчасовому розміщенню на території та обєктах Південно-Західної залізниці спеціальних рекламних конструкцій відповідача з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв (надалі - послуги), а відповідач зобовязується прийняти і оплатити ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 договору умови надання послуг, а саме: адресна програма, тип спеціальних рекламних конструкцій, термін розміщення, вартість послуг визначаються у додатках та додаткових угодах, що є невідємними частинами даного договору.

Згідно з п. 2.1.5 договору позивач зобовязується протягом всього терміну дії даного договору та додатків чи/або додаткових угод до нього не перешкоджати та забезпечувати працівникам відповідача вільний доступ до спеціальних рекламних конструкцій.

У разі розірвання договору чи/або додаткових угод до нього відповідач повинен протягом 7 днів демонтувати спеціальні рекламні конструкції (п. 2.2.9 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. Умови даного договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.01.2015.

Відповідно до п. 6.2 договору даний договір може бути пролонгований за погодженням сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно з п. 7.3 договору розміщення додаткових спеціальних рекламних конструкцій протягом періоду дії договору оформлюється відповідними додатковими угодами до договору.

Додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 до договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 сторони визначили тип рекламоносіїв, їх кількість, адресну програму та вартість послуг по розміщенню спеціальних рекламних конструкцій.

Так, умовами вказаних додатків передбачено надання послуг по тимчасовому розміщенню спеціальних рекламних конструкцій за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а також визначено такі адресні програми та типи рекламоносіїв:

- м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3; щит двосторонній, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4; розмір кожної рекламної площини (3,0х6,0) м2.

- вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4; щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

- м. Ірпінь, вул. Ленінградська, над входом в підземний перехід, вихід у місто; щит на штучній споруді, розмір рекламної площини (2,0х1,5) м2.

- м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська; щит двосторонній, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

- м. Київ, станція Київ-Волинський, 863 км, в напрямку до м. Вишневого; щити двосторонні, а саме: щит № 1 863 км ПК 1 + 49 м, щит № 2 863 км ПК 3 + 68 м; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

- м. Київ, вул. Федорова, залізничний міст, 854 км ПК 1, на дільниці Київ-Пасажирський-Київ-Московський; 2.1.1. щит, з лівої сторони мосту, перший проліт (в напрямку від вул. Протасів Яр до вул. Боженко), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2; щит, з лівої сторони мосту, третій проліт (в напрямку від вул. Протасі Яр до вул. Боженко), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2; 2.1.2. щит з правої сторони мосту, другий проліт (в напрямку від вул. Боженко до вул. Протасів Яр), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2; щит з лівої сторони мосту, другий проліт (в напрямку від вул. Боженко до вул. Протасів Яр), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

- м. Київ по вул. Байкова, залізничний міст, 2 км 10 ПК, на дільниці Київ-Московський-Київ-Пасажирський, а саме: щит з лівої сторони мосту (в напрямку від вул. ОСОБА_5 до вул. Боженка), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2; щит з правої сторони мосту (в напрямку від вул. ОСОБА_5 до вул. Боженка), розмір рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

На виконання умов договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 позивач надав відповідачу території та обєкти Південно-Західної залізниці для розміщення спеціальних рекламних конструкцій, а відповідач розмістив свої рекламні щити на вказаних місцях, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач стверджує, що термін дії договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 закінчився, проте рекламні конструкції відповідача і по даний час знаходяться на територіях та обєктах позивача, що створює перешкоди останньому у користуванні його майном, у звязку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, відзиву на позов не надіслав, належних та допустимих доказів, які б заперечували або спростовували викладені позивачем обставини суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Таким чином, припинення договору має наслідком припинення існування прав і обовязків його учасників та умов, які складають зміст договору.

Суд звертає увагу, що строк дії договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 закінчився 31.12.2015, пролонгований не був, а тому визначені вказаним договором права та обовязки сторін припинилися.

Відповідно до матеріалів справи будь-які договірні відносини між позивачем та відповідачем відсутні, жодних інших договорів, окрім договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015, до суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність на даний час договірних відносин між сторонами, які б стосувалися предмету спору у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи 11.01.2016, 08.02.2016, 07.03.2016, 04.04.2016, 06.05.2016, 03.06.2016, 05.07.2016, 05.08.2016, 02.09.2016, 03.10.2016, 04.11.2016, 05.12.2016, 10.01.2017, 06.02.2017, 03.03.2017, 30.01.2018, 18.04.2018 та 02.07.2018 представниками позивача та комісією у складі ПЧГ-3 ОСОБА_6, ПДзем. ОСОБА_7, ПЧрекл ОСОБА_8 було проведено обстеження території та обєктів позивача і встановлено наявність рекламних конструкцій за наступними адресами:

- м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3; щит двосторонній, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4; розмір кожної рекламної площини (3,0х6,0) м2

- вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4; щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2

- м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська; щит двосторонній, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2

- с. Тарасівка, 876 км ПК 3, залізничний переїзд; щит двосторонній, в кількості 1 одиниця, з лівого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_9; розмір кожної рекламної площини - (3,0х6,0) м2.

В ході перевірки було виявлено, що вищезазначені рекламні конструкції належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» і були встановлені самовільно, без погодження проектно-кошторисної документації та місця розташування із Залізницею.

За результатами вказаних перевірок було складено акти обстеження спеціальних рекламних конструкцій і правомірності їх розміщення в межах виробничого підрозділу Київської дистанції колії, а також акти комісійного обстеження щодо обстеження спеціальних рекламних конструкцій і правомірності їх розміщення в межах виробничого підрозділу Київської дистанції колії, копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того, за результатами вищезазначених перевірок позивачем було вирішено надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» лист з вимогою демонтувати конструкції або зявитися представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» для укладення договору, так як рекламні конструкції розміщенні в смузі полоси відводу залізниці (охоронна зона), що знаходиться в межах земельної ділянки, за яку сплачує земельний податок Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця».

Так, позивачем 08.02.2016, 15.03.2016, 20.04.2016, 14.06.2016, 25.07.2016, 19.08.2016, 12.09.2016, 17.10.2016, 18.11.2016, 06.03.2017, 22.06.2017, 27.10.2017, 18.01.2018, 25.04.2018 та 17.05.2018 направлялися на адресу відповідача листи № 76, № 94, № 102, № 244, № 541, № 738, № 872, № 1866, № 1993, № 318, № 620, № 1816, № 94, № 1142, № 1161, у яких позивач зазначав, що термін дії договору № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 закінчився та вимагав негайно зявитися для переукладення договору про надання рекламних послуг або демонтувати рекламні конструкції за адресами:

- м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3, щит двосторонній, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4, щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська, щит двосторонній, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної;

- с. Тарасівка, 876 км ПК 3, залізничний переїзд; щит двосторонній, в кількості 1 одиниця, з лівого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_9.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялася претензія № НЮ-16-56/17п від 15.05.2017 з вимогою негайно демонтувати спеціальні рекламні конструкції за вищевказаними адресами. Дану претензію відповідач отримав 18.05.2017, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 619.

Проте, вищезазначені листи та претензія залишені відповідачем без відповіді, вимоги, викладені у цих листах та претензії, добровільно не виконані, спеціальні рекламні конструкції не демонтовані.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Аналогічна за змістом норма міститься і у п. 4 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1511 від 23.09.1998, за змістом якого на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з п. 2 вищевказаних Правил місце розташування рекламного засобу - це площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою); спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що розміщення спеціальних рекламних конструкцій здійснюється на підставі певного дозволу за згодою власника або законного користувача відповідної території, яка може бути виражена у формі договору про надання рекламних послуг.

Про те, що території, на яких знаходяться спеціальні рекламні конструкції відповідача, належать позивачу свідчать наявні у матеріалах справи наступні документи: технічні документації із землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ДТГО «Південно-Західна залізниця»; технічні документації на проектно-вишукувальні роботи по інвентаризації земель Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця»; технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористувань Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця»; державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; зведений перелік земельних ділянок Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця», право постійного користування якими вноситься до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; наказ Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 045 від 01.12.2015 «Про наділення майном регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; перелік земельних ділянок, якими наділяється Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, суд вважає, що позивач як користувач земельних ділянок має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судовий захист права власності та майнових прав власників здійснюється шляхом розгляду справ за позовами щодо речових прав на майно, а саме: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 Цивільного кодексу України), негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України), про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів наявності дозвільної документації, як того вимагають положення ст. 16 Закону України «Про рекламу», на розміщення вищевказаних рекламних конструкцій, а також згоди власника/уповноваженого ним органу на їх розміщення на даний час на території, що належить позивачу відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що будь-які договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо розміщення спеціальних рекламних конструкцій на території позивача на даний час відсутні, дозволів відповідних органів на розміщення відповідачем рекламних конструкцій не надано.

За таких обставин, оскільки позивач є особою, яка законно володіє майном (територіями), на яких відповідач без відповідного дозволу та інших правових підстав розмістив свої спеціальні рекламні конструкції, що порушує право законного володіння позивача, суд вважає позов обґрунтованим.

Разом з тим, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу спеціальних рекламних конструкцій на наступних обєктах:

- м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4, щити двосторонні (3,0х6,0) м2 в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3 та щит двосторонній (3,0х6,0) м2 1 одиниця, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4, щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд, щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська та щит двосторонній 1 одиниця, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної;

- м. Боярка, 879 км ПК5, щит двосторонній (3,0х6,0) м2 праворуч залізничного переїзду в напрямку до вул. ОСОБА_9.

Судом встановлено, що адресна програма та тип рекламоносія: м. Боярка, 879 км ПК5, щит двосторонній (3,0х6,0) м2 праворуч залізничного переїзду в напрямку до вул. ОСОБА_9, не передбачалася договором № ПЗ/ПЧ-3-156125/НЮ про надання рекламних послуг від 30.06.2015 та додатками до нього, які закінчили свою дію. Також, вказана адресна програма та тип рекламоносія не були виявлені в ході перевірки території і обєктів позивача та відсутні у актах обстеження спеціальних рекламних конструкцій і правомірності їх розміщення в межах виробничого підрозділу Київської дистанції колії, що містяться в матеріалах справи. Крім того, щодо вказаної адресної програми та типу рекламоносія позивачем не направлялися листи і претензії та не висувалися вимоги щодо демонтажу, а тому вимоги в цій часті позову не можуть бути задоволенні судом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу спеціальних рекламних конструкцій на наступних обєктах: м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4; щити двосторонні (3,0х6,0) м2 в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3 та щит двосторонній (3,0х6,0) м2 1 одиниця, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4; вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4, щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4; м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд; щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська та щит двосторонній 1 одиниця, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 101, ідентифікаційний код - 38516943) усунути перешкоди у користуванні майном Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код - 40075815) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, місто Київ, вулиця Лисенка, будинок 6, ідентифікаційний код - 40081221) шляхом демонтажу спеціальних рекламних конструкцій на наступних обєктах:

- м. Вишневе, залізничний переїзд, 867 км ПК 3,4, щити двосторонні (3,0х6,0) м2 в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_3 та щит двосторонній (3,0х6,0) м2 1 одиниця, праворуч залізничного переїзду, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- вїзд в м. Вишневе, до вул. В.Чорновола, 864 км + 400 м ПК 4, щити односторонні, в кількості 2 одиниці, в напрямку до вул. ОСОБА_4;

- м. Ірпінь, 27 км ПК 7, залізничний переїзд, щити двосторонні, в кількості 2 одиниці, з лівого та правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Ленінградська та щит двосторонній 1 одиниця, з правого боку залізничного переїзду, в напрямку до вул. Центральної.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лук ОСОБА_1» (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 101, ідентифікаційний код - 38516943) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код - 40075815) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, місто Київ, вулиця Лисенка, будинок 6, ідентифікаційний код - 40081221) 5 286 (пять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.09.2018.

Суддя Т.В. Лутак