ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" вересня 2018 р. Справа № 922/1789/17

вх. № 1789/17

Суддя господарського суду Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

учасники процесу не з'явились.

Розглянувши скаргу ГУ ДФС у Харківській області (вх.№ 14701 від 21.05.18) на дії/бездіяльність ліквідатора

по справі за заявою ТОВ "Танаіс-Суми", м. Харків

до ТОВ "Танаіс-Суми", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17.07.2017 р. визнано ТОВ "Танаіс-Суми" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_1

До суду від ГУ ДФС у Харківській області надійшла скарга (вх.№ 14701 від 21.05.18), в якій податковий орган просить суд:

- визнати бездіяльність ліквідатора ТОВ «Танаіс - Суми» (код за ) ОСОБА_1 неправомірною, про що винести відповідну ухвалу;

- зобовязати ліквідатора ОСОБА_1 надати звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також пояснення з питання не забезпечення надання до контролюючого органу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для призначення та проведення відповідної перевірки;

- зобовязати ліквідатора ОСОБА_1 забезпечити можливість проведення Головним управлінням ДФС у Харківській області позапланової виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів) ТОВ «Танаіс - Суми» (код за ) для чого:

узгодити з Головним управлінням ДФС у Харківській області термін проведення позапланової виїзної перевірки підприємства;

забезпечити доступ посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області, які уповноважені здійснювати документальну позапланову виїзну перевірку підприємства, до відповідних первинних фінансово-господарських документів;

- у разі невиконання вимог суду на підставі ч. 12 ст. 41 Закону визнати таку бездіяльність ОСОБА_1 неправомірною, а роботу - незадовільною та припинити її повноваження, призначивши нового ліквідатора;

- не допустити ліквідацію боржника - ТОВ «Танаіс - Суми» (код за ) без проведення ГУ ДФС у Харківській області відповідної перевірки достеменності даних (інформації) про наявність у підприємства активів, дебіторської та/або кредиторської заборгованості, стан розрахунків з бюджетом всіх рівнів, а також дійсний стан платоспроможності.

Розглянувши вказану скаргу, суд призначив її до розгляду на 11.09.2018 р. та зобов'язав ліквідатора надати відзив на скаргу ГУ ДФС у Харківській області.

В судовому засіданні 11.09.18 р. ліквідатор надав письмові пояснення, письмового відзиву на скаргу ГУ ДФС у Харківській області не представив, вказував на необхідність закриття провадження по справі про банкрутство ТОВ "Танаіс-Суми".

Ухвалою суду від 11.09.2018 р. відкладено розгляд скарги податкового органу на 14.09.2018 р.

В судове засідання 14.09.18 р. учасники процесу не з'явились.

Розглянувши скаргу ГУ ДФС у Харківській області на дії/бездіяльність ліквідатора, разом із доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 11 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Відповідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю та справляння податків з субєктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 78.1.7 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

У п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України передбачено, що тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Відповідно до п. 11.5 Розділу XI "Порядку обліку платників податків та зборів", затвердженого наказом Міністерства фінансів і зборів України від 09.12.2011р. (далі - Порядок) №1588, у звязку з ліквідацією або реорганізацією платника податків контролюючі органи розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання хоча б одного з таких документів (відомостей): заяви за формою № 8-ОПП від платника податків, поданої згідно з пунктами 11.2-11.4 цього розділу; відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи; відомостей з Єдиного державного реєстру чи ЄДРПОУ, повідомлення органу державної реєстрації про припинення (закриття) відокремленого підрозділу; судових рішень або відомостей з Єдиного державного реєстру, іншої інформації щодо прийняття судом рішень про порушення провадження у справі про банкрутство чи визнання банкрутом платника податків, порушення справи або прийняття рішення судом про припинення юридичної особи, визнання недійсною державної реєстрації чи установчих документів платника податків, зміну мети установи, реорганізацію платника податків.

Згідно п. 11.9 Порядку у разі отримання документів згідно з пунктами 11.1-11.4 цього розділу та/або якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи, припинення (закриття) постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, контролюючим органом приймається рішення про проведення (не проведення за підставами, встановленими пунктами 11.11 та 11.12 цього розділу) документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі.

Призначається перевірка у такі строки: не пізніше десяти робочих днів з дати отримання відомостей про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, у разі ліквідації юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; протягом десяти робочих днів після одержання того документа, що надійшов до контролюючого органу першим, в інших випадках.

Відповідно до матеріалів справи, у процесі ліквідації підприємства ліквідатором було належним чином повідомлено податковий орган за місцем реєстрації про ліквідацію боржника, про що свідчить відповідна заява ліквідатора від 28.04.2017 р.

Судом встановлено, що податковий орган був повідомлений про ліквідацію підприємства з 29.04.2017 р.

Однак, згідно наказу ГУ ДФС у Харківській області № 6458, документальна позапланова виїзна перевірка боржника з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, була призначена лише 08.11.2017 р., тобто з пропуском встановленого Податковим кодексом України строку.

Також, судом встановлено, що до своєї скарги ГУ ДФС у Харківській області не надано доказів направлення до ліквідатора копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки та інших повідомлень до ліквідатора про надання документів для проведення вказаної перевірки.

Так, в п. 42.2. ст. 42 Кодексу зазначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам, а і їх отримання адресатом.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача (пункт 2 Загальної частини).

Отже, за загальним змістом термін "повідомлення" включає в себе направлення, вручення та отримання одержувачем відомостей, з якими він має бути ознайомлений.

В своїй скарзі ГУ ДФС у Харківській області посилається на те, що посадовими особами контролюючого органу для пред'явлення копії наказу про проведення перевірки та направлень було здійснено виїзд за юридичною адресою боржника, та у зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням, розпочати перевірку не виявилося можливим, про що був складений акт. Також, ГУ ДФС у Харківській області просить суд зобов'язати ліквідатора надати пояснення з питання не забезпечення надання до контролюючого органу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для призначення та проведення відповідної перевірки.

Проте, суд зазначає, що після визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора, до останнього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута, а тому контролюючий орган зобов'язаний про проведення документальної позапланової перевірки та необхідність надання документів для її проведення повідомити саме ліквідатора. Чинне законодавство не зобов'язує ліквідатора самостійно подавати документи до податкового органу для проведення перевірки в процедурі ліквідації підприємства. Обов'язок щодо проведення перевірки покладається саме на контролюючий орган, а не на платника податків.

Щодо прохання скаржника, в частині зобовязання ліквідатора ОСОБА_1 надати звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, суд зазначає, що дана інформація міститься в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 04.10.2017 р. визнано вимоги ГУ ДФС у Харківській області до боржника, які включені до реєстру вимог кредиторів в сумі 1793,00 грн. - до третьої черги, а також 3200,00 грн. - до першої черги.

Як встановлено статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Відповідно до ч. 9,10 ст. 41 вказаного Закону, ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Ліквідатор зобов'язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Тобто, чинне законодавство не встановлює обов'язок ліквідатора повідомляти окремо кожного кредитора про хід ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладене, представник ГУ ДФС у Харківській області - як представник конкурсного кредитора, у відповідності до ст. 42 ГПК України, має право в тому числі, знайомитись з матеріалами справи та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області не доведено у своїй скарзі належними та допустимими доказами наявність порушень з боку ліквідатора.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом", згідно з якою під час реалізації своїх прав та обовязків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобовязаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обовязки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

У зв'язку з зазначеним, суд дійшов висновку скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на дії ліквідатора задовольнити частково та зобов'язати ліквідатора забезпечити можливість проведення Головним управлінням ДФС у Харківській області позапланової виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів); узгодити з Головним управлінням ДФС у Харківській області термін проведення позапланової виїзної перевірки підприємства; забезпечити доступ посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області, які уповноважені здійснювати документальну позапланову виїзну перевірку підприємства, до відповідних первинних фінансово-господарських документів; в решті вимог за скаргою відмовити.

Керуючись ст. ст. 40, 41, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 42, 75, 78, 82 Податкового кодексу України, ст.ст. 74, 76, 77, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Головного управління ДФС у Харківській на дії/бездіяльність ліквідатора (вх.№ 14701 від 21.05.18) задовольнити частково.

Зобовязати ліквідатора ОСОБА_1 забезпечити можливість проведення Головним управлінням ДФС у Харківській області позапланової виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів) ТОВ «Танаіс - Суми» (код за ) для чого:

- узгодити з Головним управлінням ДФС у Харківській області термін проведення позапланової виїзної перевірки підприємства;

- забезпечити доступ посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області, які уповноважені здійснювати документальну позапланову виїзну перевірку підприємства, до відповідних первинних фінансово-господарських документів.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвалу направити ліквідатору, скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_2