ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2018 Справа № 905/1243/18

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (69032, місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок №13; код ЄДРПОУ - 19264196)

до державного підприємства «Шахта імені Д.С. Коротченка» (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Миру, будинок № 1, код ЄДРПОУ - 35527931)

про стягнення 33 760,82 гривень,-

за участю представників сторін:

від позивача: Грамчук М.О. (посвідчення ЗП 001595 від 28.02.2018)

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У

Приватне підприємство «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до державного підприємства «Шахта імені Д.С. Коротченка» про стягнення 33 760,82 гривень, з яких: 5 837,11 гривень 3% річних, 27 923,71 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на тривале невиконання відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 14.03.2002 у справі №38/51, у зв'язку з чим, останній просить стягнути інфляційні та річні.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1243/18. Вказаною ухвалою вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 31.07.2018, встановлено строк на подання письмових доказів.

У судове засідання 31.07.2018 представники сторін не з'явились, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.2018 відкладено розгляд справи на 30.08.2018.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Позивач визначає позовні вимоги у стягненні 81404,09 грн., у тому числі: 3% річних у розмірі 5 837,11 гривень та інфляційних втрат у розмірі 27 923,71 гривень, що є донарахуванням на підставі ст.625 Цивільного кодексу України на суму 101 454,53 гривень, яка стягнута рішенням господарського суду Донецької області від 14.03.2002 по справі №38/51.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Отже, рішення господарського суду від 14.03.2002 по справі №38/51 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.03.2002 по справі №38/51 стягнуто з поточного рахунку 0015 в АК ПІБ м.Селідове МФО 334312 Державного відкритого акціонерного товариства шахти ім.Д.С.Коротченко Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Селидіввугілля», м.Селідове суму збитків 101 454,53 гривень, витрати по сплаті держмита в розмірі 1 014,55 гривень, витрати за надання інформаційних послуг в розмірі 69 гривень, інші витрати у розмірі 5 072,73 гривень на користь приватного підприємства «ТАТА», м.Запоріжжя, вул.Космічна, 63а, ЗКПО 09313344 поточний рахунок 0167 у Комунарському відділенні ПІБ України у м.Запоріжжя МФО 313344.

Рішеннями господарського суду Донецької області від 19.12.2011 по справі №7/404 встановлено, що рішеннями господарського суду Донецької області від 14.03.2002 по справі №38/51, від 09.11.2010 по справі №29/24 та згідно ухвали господарського суду Донецької області від 27.08.2008 у справі №38/51 про заміну боржника на його правонаступника, відбулось стягнення з державного підприємства «Шахта ім. Д.С. Коротченка» на користь приватного підприємства «Наукове промислово комерційне об'єднання «ТАТА».

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). При цьому, чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, пені та процентів річних до повного виконання грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц, де зазначено, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За підрахунками позивача, що містяться у матеріалах справи, за період з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року сума 3% річних становить 5 837,11 гривень, сума інфляційних втрат за період вересень 2016 року- квітень 2018 року - 27 923,71 гривень, які розраховані із суми 101 454,53 гривень.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань», господарський суд дійшов висновків, що розмір 3% ні є завищеним, а інфляційних втрат - вірним.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір 3% річних, що підлягає стягненню, становить 5 832,92 гривень.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 165, 237, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» до державного підприємства «Шахта імені Д.С. Коротченка» про стягнення 33 760,82 гривень, з яких: 27 923,71 гривень - інфляційні втрати, 5 837,11 гривень - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Шахта імені Д.С. Коротченка» (85400, місто Селидове, вулиця Миру, будинок № 1, код ЄДРПОУ - 35527931) на користь приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (69032, місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок № 13, код ЄДРПОУ - 19264196) 27 923,71 гривень інфляційних втрат, 5 832,92 гривень 3% річних, 1 761,78 гривень судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 4,19 гривень 3% річних - відмовити.

У судовому засіданні 30.08.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.09.2018.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: приватне підприємство «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (69032, місто Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок № 13, код ЄДРПОУ - 19264196)

Відповідач: державне підприємство «Шахта імені Д.С. Коротченка» (85400, місто Селидове, вулиця Миру, будинок № 1, код ЄДРПОУ - 35527931)

Суддя С.М. Фурсова