ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" вересня 2018 р. Справа № 8/40-Б

За заявою Підприємця Іваненка Ігоря Борисовича, м. Луцьк

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

встановив: постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.10.2012 року по справі №8/40-б ліквідатором ФОП Іваненка І.Б. призначено арбітражного керуючого Войтановича Олександра Йосиповича.

Ухвалою суду від 22.07.2015 року припинено повноваження ліквідатора підприємця Іваненка І.Б. арбітражного керуючого Войтановича Олександра Йосиповича, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича.

Ухвалою суду від 19.08.2015 року заяву ліквідатора підприємця Іваненка І.Б. Череватого Любомира Богдановича про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна боржника задоволено.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року зобов'язано ліквідатора Череватого Любомира Богдановича вжити заходів для завершення ліквідаційної процедури підприємця Іваненка Ігоря Борисовича.

15.03.2018 року надійшла заява ОСОБА_4 №б/н про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 4 757 013 грн. 25 коп.

Розгляд заяви неодноразово відкладався ухвалами суду у зв'язку з невиконанням кредиторами та ліквідаторами вимог ухвал суду і необхідністю витребування додаткових доказів у справі.

25.09.2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 про відвід судді Кравчук А.М. від розгляду справи №8/40-Б за заявою підприємця Іваненка І.Б. про банкрутство.

Заява обгрунтована тим, що розгляд справи затягується і триває уже майже десять років, що призводить до значних збитків кредиторів, оскільки, розмір кредиторських вимог визначено станом на 2009 рік, а за період розгляду справи національна валюта знецінилася у 3,5 рази.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 17.04.2009 року порушено провадження у справі про банкрутство підприємця Іваненка І.Б.

03.06.2009 року судом винесено постанову про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

За заявами ліквідаторів боржника строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався.

Ухвалами суду провадження у справі зупинялося у зв'язку з оскарженням процесуальних документів господарського суду Волинської області, зокрема, на періоди з 24.06.2010 року по 17.01.2011 року; та у зв'язку з направленням справи до судів вищих інстанцій розгляд справи не відбувався, зокрема, за періоди з 16.02.2011 року по 14.08.2011 року, 24.09.2012 року по 21.08.2013 року, 01.09.2015 року по 07.10.2015 року, 12.10.2015 року по 22.12.2015 року, 11.01.2016 року по 12.01.2017 року.

В період порушення справи про банкрутство господарським судом Волинської області (ухвали суду від 03.06.2009 року, 04.02.2011 року, 05.06.2012 року, 12.09.2012 року, 22.07.2015 року, 01.08.2018 року), Рівненським апеляційним господарським судом (постанова від 16.10.2012 року) змінювалися сім ліквідаторів боржника, що в свою чергу призвело до тривалішого розгляду справи (ознайомлення з матеріалами справи, передача правовстановлюючих документів боржника тощо).

Постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року, 10.06.2016 року, скасованими постановами Вищого господарського суду України від 05.04.2016 року, 25.08.2016 року, провадження у справі припинялося.

Таким чином, тривалий розгляд справи здійснювався у зв'язку з настанням обставин, незалежних від судді Кравчук А.М.

Проте, враховуючи надходження на адресу суду клопотання про відвід судді, з метою запобігання виникнення у сторін сумнівів щодо неупередженості судді та об'єктивності розгляду справи, суддею Кравчук А.М. заявлено самовідвід від розгляду справи №8/40-Б за заявою підприємця Іваненка І.Б. про банкрутство, з огляду на таке.

У статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п. 5 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно п. 1 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно п. 9 ст. 39 ГПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді Кравчук А.М. при розгляді справи №8/40-Б про банкрутство підприємця Іваненка І.Б., недопущення в подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про самовідвід судді Кравчук А.М. у справі № 8/40-Б, суд дійшов висновку про її задоволення.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді господарського суду Волинської області Кравчук Антоніни Михайлівни задовольнити.

2. Справу №8/40-Б про банкрутство підприємця Іваненка Ігоря Борисовича передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 24.09.2018 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Суддя А. М. Кравчук