ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 рокуСправа № 912/1854/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 912/1854/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м.Київ, вул. Тверська, 5

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт", 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411

про стягнення 202 840,00 грн

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 1766 від 06.11.17 ;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 09/18 від 04.09.18

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" про стягнення 202 840,00 грн штрафу та сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем у накладній №41066820 маси вантажу, у зв'язку з чим позивач на підставі статті 122 Статуту залізниць України просить стягнути з відповідача штраф.

Ухвалою від 23.07.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1854/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 10.08.2018 о 14:00 год., встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 10.08.2018 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/1854/18 до 04.09.2018 до 14:00 год.

В підготовчому засіданні 04.09.2018 відповідачем подано заяву про зменшення суми штрафних санкцій, мотивовану тим, що серед 11 вагонів, по яким після переважування була встановлена неправильна вага, у 5-ти вагонах фактична вага є меншою, ніж зазначена в перевізних документах. Враховуючи, що недовантаження у вагонах суттєво не впливає на безпеку руху залізничного транспорту, а також скрутне матеріальне становище, яке в даний час склалося в ТОВ "Знам'янський граніт", а саме існує заборгованість по кредитах, майже відсутність коштів на рахунках в банку, необхідність виплати заробітної плати близько 64 працюючим робітникам, сплата податків, витрати за використану електроенергію, водопостачання та інші обов'язкові платежі відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково, зменшити суму стягнення по штрафних санкціях, зокрема, по п'яти вагонах, в яких було виявлено недовантаження, що складає 92 200,00 грн (3688,00 х 5 х 5 ваг. = 92 200,00 грн).

В підготовчому засіданні 10.09.2018 приймали участь представники позивача та відповідача.

В підготовчому засіданні 10.09.2018 представником відповідача повторно подано заяву про зменшення суми штрафних санкцій, зокрема, по п'яти вагонах, в яких було виявлено недовантаження, що складає 92 200,00 грн (3688,00 х 5 х 5 ваг. = 92 200,00 грн).

Ухвалою від 10.09.2018 господарський суд закрив підготовче провадження у справі №912/1854/18, призначив справу до судового розгляду по суті на 10.09.2018 о 14:30 год.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 за залізничною накладною № 41066820 (а.с. 9) на групу вагонів зі станції Сахарна Одеської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" відправило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШБ "Альтком" на станцію призначення Пирятин вагони з вантажем щебінь, зазначивши в накладній масу вантажу 751 000 кг, зокрема, у вагоні №67879478 - 68 000 кг, тара 23 000 кг., у вагоні №67900886 69 000 кг, тара 22700 кг., у вагоні №60968062 - 68 000 кг, тара 23 800 кг, у вагоні №67905216 - 69 000 кг, тара 22400 кг, у вагоні №60919685 - 68 000 кг, тара - 23 800 кг, у вагоні №64378805 - 68 000 кг, тара - 22 400 кг, у вагоні №65946758 - 68 000 кг, тара 25 000 кг, у вагоні №67584177 - 68 000 кг, тара - 23 200 кг, у вагоні №63280796 - 69 000 кг, тара - 23 200 кг, у вагоні №67369009 - 68 000 кг, тара - 22 200 кг, у вагоні №66270109 - 68 000 кг, тара - 22 500 кг.

Вантаж завантажений у вагон вантажовідправником. Масу визначено на автомобільних вагах, заводський № марка АЦ-30 №2. Відправником сплачено 64 480,90 грн.

В процесі перевезення вантажу 29.04.2018 на станції Знамянка Одеської залізниці, на підставі статті 24 Статуту залізниць України залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено різницю в масі вантажу у зазначених вагонах та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах.

Згідно акта загальної форми станції Знам'янка №80 а від 29.04.2018 на підставі наказу №ДН-9-01/202 від 15.02.2018 було проведено контрольне переважування вагонів на ст. Знам'янка, навантажених вантажовідправником (а.с. 17).

Відповідно до Правил складання актів (стаття 129 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, за результатами контрольного зважування 18.09.2017 складено комерційний акт №410006/101/2 (а.с. 10-14).

Відповідно до комерційного акта, виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній, а саме:

- у вагоні №67879478 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 93 250 кг, нетто - 70 250 кг, тара - 23 000 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 2 250 кг;

- у вагоні №60919685 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 93 550 кг, нетто - 69 750 кг, тара - 23 800 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 1 750 кг;

- у вагоні №64378805 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 91 700 кг, нетто - 69 300 кг, тара - 22 400 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 1 300 кг;

- у вагоні №67900886 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 69 000 кг, в комерційному акті: брутто 92 750 кг, нетто - 70 050 кг, тара - 22 700 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 1 050 кг;

- у вагоні №60968062 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 92 100 кг, нетто - 68 300 кг, тара - 23 800 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 300 кг;

- у вагоні №67905216 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 69 000 кг, в комерційному акті: брутто 92 200 кг, нетто - 69 800 кг, тара - 22 400 кг, різниця проти накладної в сторону збільшення на 800 кг;

- у вагоні №63280796 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 69 000 кг, в комерційному акті: брутто 91 550 кг, нетто - 68 350 кг, тара - 23 200 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 650 кг;

- у вагоні №67369009 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 89 100 кг, нетто - 66 900 кг, тара - 22 200 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 1 100 кг;

- у вагоні №66270109 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 89 600 кг, нетто - 67 100 кг, тара - 22 500 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 900 кг;

- у вагоні №65946758 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 92 050 кг, нетто - 67 050 кг, тара - 25 000 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 950 кг;

- у вагоні №67584177 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 000 кг, в комерційному акті: брутто 89 850 кг, нетто - 66 650 кг, тара - 23 200 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 1 350 кг.

При прибутті вищезазначених вагонів на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі "Є" комерційного акту, відповідно до якого під час перевірки різниці проти цього акта не виявлено.

Отже, комерційним актом підтверджено факт неправильного зазначення маси вантажу у накладній.

На підставі статей 118, 122 Статуту, відповідачеві нарахований штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в загальній сумі 202 840,00 грн.

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. затверджено Статут залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до п. 5 Статуту залізниць України на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. №863/5084.

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (Правила) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема графи "Маса вантажу", якщо вона визначена відправником, та "Спосіб визначення маси".

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип вагів зазхначається в накладній.

У накладній № 41066820 зазначено, що вантаж завантажено вантажовідправником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю Знамянський граніт". Маса визначена на автомобільних вагах марка АЦ-30 №2.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За накладною №41066820 відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Знамянський граніт", яке є відповідальною особою за правильність відомостей, вказаних у накладній.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Аналогічну норму містить стаття 129 Статуту, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Комерційним актом №410006/101/2 від 29.04.2018, що складений Одеською залізницею, засвідчено факт неправильного зазначення у залізничній накладній №41066820 від 23.04.2018 маси вантажу у вагонах №67879478, №60919685, 64378805, №63280796, №67900886, №60968062, №67905216, №67369009, 66270109, №65946758, №67584177.

Вказаний комерційний акт в розумінні статті 129 Статуту залізниць України та статті 34 Господарського процесуального кодексу України є належним та допустимим доказом наявності обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничного перевезення.

Комерційний акт №410006/101/2 від 29.04.2018 ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем не оспорювався. Доказів зворотного матеріали справи не містять і на такі обставини сторони не посилаються.

Виявлена невідповідність маси вантажу сталася внаслідок неправильного зазначення відправником відомостей у залізничній накладній.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно накладної № 41066820 провізна плата за вагони №67879478, №60919685, 64378805, №63280796, №67900886, №60968062, №67905216, №67369009, 66270109, №65946758, №67584177 складає 3 688,00 грн, разом 40 568,00 грн.

Отже, сума штрафу складає 40 568,00 грн х 5 =202 840,00 грн.

Надані позивачем докази є повними та достатніми для підтвердження неправомірних дій відповідача, за які передбачена відповідальність згідно статті 122 Статуту.

За вказаних обставин, враховуючи, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений і підтверджений матеріалами справи, відповідачем не спростований та не заперечується останнім, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у зв'язку неправильним зазначення маси вантажу в розмірі 202 840,00 грн.

Разом з тим, 04.09.2018 відповідачем подано клопотання про зменшення суми стягнення по штрафним санкціям, зокрема, по п'яти вагонах, в яких було виявлено недовантаження, що складає 92 200,00 грн.

Вказане клопотання про зменшення розміру штрафу мотивовано тим, що недовантаження у вагонах суттєво не впливає на безпеку руху залізничного транспорту. Крім того, відповідач зазначає про скрутне матеріальне становище, яке в даний час склалося в ТОВ "Знам'янський граніт", а саме існує заборгованість по кредитах, майже відсутні кошти на рахунках в банку, необхідність виплати заробітної плати близько 64 працюючим робітникам, сплата податків, витрат за використану електроенергію, водопостачання та інші обов'язкові платежі.

На підтвердження зазначених обставин, відповідачем додано Довідку за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт", згідно якої станом на 01.09.2018 на підприємстві працює 64 чоловіка, щомісячні плати складають: заробітна плата на місяць - 201 579,90 грн, податки на з/плату - 106 193,32 грн, орендна плата за землю - 185 086,83 грн, електроенергія - 157 315, 32 грн, за користування надрами - 161 441,56 грн, сплата ПДВ 152 000,00 грн. Крім того відповідачем надано Довідку про стан позичкової заборгованості клієнта Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" Акціонерного товариств комерційний банк "Приватбанк" від 04.09.2018 №180904SU11212817 від 04.09.2018, згідно якої заборгованість відповідача перед банком складає 291 666,65 грн, а також надано фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2017 рік.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до частини 1 статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 зазначено, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема, норми моралі, традицій, звичаїв, тощо, які легітимізовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частин 2-4 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу (частина 3 статті 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов'язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов'язання.

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу суд взяв до уваги наступні обставини: розмір заявленого до стягнення штрафу (202 840,00 грн) значно перевищує (в 5 раз) розмір вартості послуг з перевезення вантажу (40 568,00 грн), тобто є явно неспівмірним із вказаною сумою; позивачем не понесено значних збитків пов'язаних з перевезенням вантажу; фінансовий стан відповідача, яким, як слідує з наявного в справі фінансового звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" за 2017 рік, отримано прибуток в розмірі 1927,20 грн, тоді як розмір заявленого до стягнення штрафу складає 202 840,00 грн, тобто розмір штрафу перевищує сукупний розмір прибутку товариства за 2017 рік.

Також, враховано самий правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов'язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Крім того судом взято до уваги відсутність в діях відповідача умисних дій (заздалегідь передбачуваних) пов'язаних з невірним зазначенням маси вантажу.

Водночас суд не знаходить достатніх підстав для зменшення суми штрафу за клопотанням відповідача до 92 200,00 грн, у зв'язку з зазначенням меншої маси у п'яти вагонах. Так, законодавець не розрізняє відповідальність за невідповідність маси вантажу даним залізничної накладної в залежності від того: фактична маса більше або менше за документом. Тому, на думку суду, максимальне зменшення суми штрафу зробить безглуздим притягнення до відповідальності за обставинами справи, що не може бути на меті суду при вирішенні спору.

З огляду на вказане, беручи до уваги скрутний фінансовий стан відповідача, який підтверджений належними доказами, те, що позивачем не понесено додаткових витрат та йому не заподіяно матеріальних збитків, що в сукупності свідчить про надмірність суми штрафу у порівнянні з майновими втратами позивача, суд вважає за можливе застосувати до правовідносин сторін норми статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України і з урахуванням майнових інтересів Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" зменшити належний до стягнення з відповідача штраф, обчислений позивачем у п'ятикратному розмірі провізної плати, до розміру трьох провізних плат у сумі 121 704,00 грн (3 688,00 х 3 х 11).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, однак з урахуванням всіх обставин справи та клопотання відповідача про зменшення суми штрафу суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача зменшений до розміру трьох провізних плат штраф у сумі 121 704,00 грн, а в решті вимог у позові відмовити.

При цьому, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі у зв'язку з тим, що позов є обґрунтованим, а розмір штрафу зменшений судом з огляду на наявність обставин, які надають підстави для такого зменшення.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" ( 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ( 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) штраф у загальній сумі 121 704,00 грн. та судовий збір в сумі 3042,60 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачеві (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 та на адресу для листування 27400, вул. Грушевського, 10, м. Знам'янка, Кіровоградська обл.), відповідачеві (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411).

Повне рішення складено 18.09.2018

Суддя Т. В. Макаренко