ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" вересня 2018 р. Справа №914/261/18

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Орищин Г.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вих.№27-16994/18 від 21.08.2018

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2018 (повний текст складено 02.07.2018, суддя Мазовіта А.Б.)

у справі №914/261/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс", м.Городок, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви від 09.02.2015 про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних вимог,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вих.№27-16994/18 від 21.08.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2018 у справі №914/261/18.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до ч.3 п.2 якої, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що статтею 8 вищезазначеного Закону передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. Водночас, приписами цієї статті визначено суб'єктів оскарження щодо яких можна здійснити звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи згаданий принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору. Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єктів господарювання та громадян, законодавець поставив у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір.

За таких обставин, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на апелянта не поширюються приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку з залишенням апеляційної скарги без руху, через ненадання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору, клопотання про поновлення строку на її подання не розглядається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вих.№27-16994/18 від 21.08.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2018 у справі №914/261/18- залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки. Протягом 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали подати до Львівського апеляційного господарського докази сплати судового збору.

3. За невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Орищин