ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2782/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Казарової А.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Христян О.М., представник за довіреністю № 3015-К-О

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ", м. Дніпро про стягнення заборгованості за договором

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ", м. Дніпро про стягнення заборгованості за договором в загальному розмірі 150 525 746,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №DNHSLON06921 від 28.10.2016 в частині повного та своєчасного погашення кредиту.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.07.2018.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2018 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 28.08.2018.

10.08.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ" надійшла зустрічна позовна заява у справі №904/2782/18 до відповідача Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ про визнання Кредитного договору №DNHSLON06921 від 28.10.2016 - недійсним.

Ухвалою суду від 20.08.2018 залишено зустрічну позовну заяву без руху та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ" усунути недоліки зустрічної позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху, а саме шляхом сплати судового збору.

Ухвалою суду від 20.08.2018 повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, оскільки Позивач не виконав вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 та не усунув недоліки позовної заяви шляхом подання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

10.08.2018 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за змістом якої відповідач вважає позов недоведеним, та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем за Договором (а.с. 89-91).

16.08.2018 до канцелярії господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній просить суд залишити без розгляду відзив на позов на підставі того, що він поданий відповідачем із закінченням строку встановленого законом без поважних причин, а також вказує на той факт, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження фактів викладених у позовній заяві (а.с.92-92).

У судове засідання 28.08.2018 представник відповідача не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 87).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 в порядку п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2018.

Позивач у судовому засіданні 13.09.2018 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 13.09.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Позивач/Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ" (далі - Відповідач/Позичальник) укладено Кредитний договір №DNHSLON06921 від 28.10.2016 (далі - Договір).

Пунктами А.1, А.2 Договору передбачено, що вид кредиту - невідновлювана кредитна лінія з лімітом кредитування 140 000 000,00 грн. на реструктуризацію діючих кредитів, на сплату страхових платежів, для сплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що банк за наявності вільних коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1. цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2. цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, в обумовлені цим договором терміни.

За змістом п. 2.1.2. Кредитного договору банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої у п. 1.1. цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.1. та 2.2.12. цього договору.

Для отримання кредиту (або його частини) позичальник зобов'язується не пізніше дати отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу у довільній формі із зазначенням суми кредиту і терміну його надання.

Зобов'язання з видачі кредиту або його частини згідно з цим договором виникають у банку з дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 2.4.2. з урахуванням п. 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.1. та 2.2.12. цього договору.

Для отримання кредиту (або його частини) позичальник зобов'язується не пізніше дати отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу у довільній формі із зазначенням суми кредиту і терміну його надання.

Зобов'язання з видачі кредиту або його частини згідно з цим договором виникають у банку з дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 2.4.2. з урахуванням п. 1.1 цього договору.

Як свідчить з матеріалів справи, 28.10.2016 на підставі попередньої вимоги Відповідача на видачу кредиту від 28.10.2016 (а.с. 26) та з урахуванням пунктів А.1, А.2, 1.1., 2.1.2 Кредитного договору банком перераховано позичальнику кредитний транш у розмірі 138 769 467, 83 та 34, 00 грн. на компенсацію витрат за реєстрацію обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідачу було надано кредит у загальному розмірі 138 769 501, 83 грн., що також підтверджується банківськими виписками по рахунках №4590 та №5154 (а.с. 27, 31-35).

Відповідно до п. А.З Договору термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення розміру поточного ліміту (Додаток №1 до цього договору) відповідно до якого терміном, повернення кредиту в повному обсязі є 01.10.2026.

Пунктом 1 Додатку № 1 до Договору визначено, що погашення різниці, на яку поточна заборгованість перевищує суму встановленого кредитного ліміту, трактується як погашення кредиту. Згідно п. 2 Додатку № 1 до Договору погашення кредиту вважається здійсненим у встановлений строк, якщо різниця, на яку поточна заборгованість перевищує суму встановленого поточного ліміту на зазначену дату згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, найшла на рахунок у банку, не пізніше дати, встановленої Графіком зменшення поточного ліміту (а.с. 23 зворотна сторінка аркуша).

Відповідно п. 2.2.3. Договору позичальник зобов'язується повернути кредит у терміни, встановлені п. 1.2. цього Договору. У випадку якщо заборгованість по кредиту перевищує суму встановленого поточного ліміту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до Договору) для поточного періоду користування кредитом Позичальник зобов'язується погасити різницю у день її виникнення.

Пунктом А.З Договору встановлено, що термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до Договору).

Як свідчить з Графіку зменшення поточного ліміту станом на 25.01.2018 заборгованість Відповідача за кредитом повинна була становити 134 608 333,33 грн., тобто Відповідач мав погасити борг по тілу кредиту в сумі 4158620,41 грн.

Однак, Відповідач не здійснив погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту в строк до 25.01.2018., у зв'язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість по кредиту у загальному розмірі 138 766 953,74 грн.

Відповідачем доказів погашення заборгованості за кредитним договором до суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Також, 13.12.2016 між Позивачем та Відповідачем укладений договір про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06921 від 28.10.2016 (далі - Договір про внесення змін, а.с. 24-25).

Відповідно до пунктів А.6, А.7. Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016, за користування кредитом позичальник сплачує відсотки за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних. У випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 2.2.2. Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016, на позичальника покладено обов'язок щодо сплати процентів відповідно до п. 4.1. цього договору.

За змістом пункту 4.1. Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016 , за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2., 2.2.3., 2.4.1. цього договору позичальник сплачує відсотки за фіксованою ставкою у розмірі, зазначеному у п. А.6. цього договору.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016 , та ст. 212 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених пунктами 1.2.. 2.2.3., 2.4.1. цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному п. А.7. цього договору.

Згідно із п. 4.3. Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016 року, сплата процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 4.1., 4.2. здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8. цього договору. Цією датою є 25-є число щоквартально починаючи з 25.01.2017.

Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, в редакції від 13.12.2016 визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів, а також за період, який починається з попередньої дати сплати процентів, до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованість по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

За приписами п. 2.2.2 Договору позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що за користування кредитом за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А. 6 цього Договору.

Згідно п. 4.2 Договору відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення Позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору, Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору.

Нарахування процентів і комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. (п. 4.8).

Датою сплати процентів є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (п. А.8).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2 цього Договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього Договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3 Договору).

На підставі вищевказаних умов Кредитного договору Позивачем за період з 26.07.2017 по 25.10.2017 Відповідачу нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 3723579.92 грн., які Відповідач повинен був сплатити 25.10.2017 .

З матеріалів справи свідчить, що Відповідач 25.10.2017 здійснив лише часткове погашення у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку №6207, отже заборгованість за період користування кредитом з 26.07.2017 по 25.10.2017 становить 3 623579, 92 грн.

За період з 26.10.2017 по 25.01.2018 Відповідачу нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 7347159, 85 грн., які Відповідач повинен був сплатити 25.10.2017. За вказаний період Відповідачем не здійснено оплати процентів у розмірі 7347159, 85 грн.

За період з 26.01.2018 по 25.04.2018 Відповідачу нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 3 642 632,53 грн., які Відповідач повинен був сплатити 25.04.2018. За вказаний період Відповідачем не здійснено оплати процентів у розмірі 3 642 632,53 грн.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків (а.с.46) господарським судом встановлено, що вказані розрахунки здійснено вірно.

Згідно до ч. 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 345 ГК України закріплює, що кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Цивільне законодавство визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за-відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (статті 525 та 526 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, та зміна умов зобов'язання.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець маг право вимагати дострокового повернення-, частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пленум Вищого господарського суду України у пункті 3.2. постанови №1 від 24.11.2014 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" роз'яснив, що у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Частина 1 статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Відповідачем порушено умови Кредитного договору та у передбачений Кредитним договором термін не сплачено у повному обсязі частину кредиту та відсотки, нараховані за період з 26.07.2017 по 25.04.2018, що призвело до виникнення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 138766953,74 грн. та простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11758792,59 грн.

Твердження відповідача щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів перерахування кредитних коштів на рахунки Відповідача, а саме в оригіналі меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги - доручення , розрахункові чеки спростовуються Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про банки і банківську діяльність", Закон України "Про електронний цифровий підпис", постановою Національного банку України №705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів". Зокрема, у постанові Національного банку України №705 зазначено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань, а також те, що "виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо.

Крім того, слід зазначити, що відповідач у своєму відзиві не заперечив факт отримання кредитних коштів, а лише вказував на неналежність поданих позивачем документів.

Отже, обставини зазначені позивачем у позовній заяві є обґрунтованими, повністю підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ" (49040, м. Дніпро, пр-т Праці, буд. 2Т, 17, ) про стягнення заборгованості за договором - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ" (49040, м. Дніпро, пр-т Праці, буд. 2Т, 17, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором № DNHSLON06921 від 28.10.2016 року в розмірі 138766953,74 грн. - заборгованість за кредитом, 11758792,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та витрати по сплаті судового збору в розмірі 616700,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 24.09.2018.

Суддя Ю.Ю. Первушин