номер провадження справи 4/82/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 Справа № 908/1426/18

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Приазовкурорт (71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, буд. 12/24)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 в розмірі 196475,68 грн., з яких 124519,34 грн. основний борг, 26585,53 грн. - пеня, 8468,70 грн. 3 % річних, 36902,11 грн. інфляційні втрати.

суддя Зінченко Н.Г.

секретар судового засідання Петриченко А.Є.

Без виклику представників сторін.

23.07.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_1 акціонерного товариства Приазовкурорт про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 в розмірі 196475,68 грн., з яких 124519,34 грн. основний борг, 26585,53 грн. - пеня, 8468,70 грн. 3 % річних, 36902,11 грн. інфляційні втрати.

23.07.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/866/18 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1426/18, присвоєно справі номер провадження 4/82/18. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.07.2018 (позивач) та 31.07.2018 (відповідач).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 551911,93 грн., у звязку з частковою оплатою відповідачем отриманого природного газу, станом на 10.04.2018 розмір боргу залишився в сумі 124519,34 грн. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань зі сплати отриманого природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 26585,53 грн., 3 % річних у розмірі 8468,70 грн. та інфляційні втрати в розмірі 36902,11 грн. Керуючись ст. ст. 4, 20, 42, 46, 162, 164, 171 ГПК України, ст. ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 216-217, 231, 264-265 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 124519,34 грн., пеню у розмірі 26585,53 грн., 3 % річних у розмірі 8468,70 грн. та інфляційні втрати в розмірі 36902,11 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доказів в підтвердження своєї правової позиції суду не надав.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

25.08.2018 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

25.08.2018 вихідний день, першим робочим днем за ним є 27.08.2018.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 24.09.2018.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 24.09.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець, позивач у справі) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Приазовкурорт (покупець, відповідач у справі) укладено договір № 1306/15-БО-13 купівлі-продажу природного газу (далі договір).

Згідно пункту 1.1 договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК Нафтогаз України, за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (п.1.2 Договору.)

Пунктом 2.1 договору сторони погодили обсяги газу, що планується передати.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11 договору).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правові вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України до ОСОБА_1 акціонерного товариства Приазовкурорт про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 в розмірі 196475,68 грн., з яких 124519,34 грн. основний борг, 26585,53 грн. - пеня, 8468,70 грн. 3 % річних, 36902,11 грн. інфляційні втрати.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений природний газ протягом січня-березня 2015, листопада 2015, грудня 2015 за договором № 1483/15-ТЕ-13 від 31.12.2014 р. підтверджено матеріалами справи.

Згідно пункту 3.3 договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п. 3.4 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна газу визначена сторонами в розділі 5 Договору (з урахуванням додаткових угод № 1 від 24.02.2015 до договору, № 2 від 23.03.2015 до договору, № 3 від 10.04.2015 до договору, № 4 від 22.05.2015, № 5 від 30.06.2015, № 6 від 29.07.2015, № 8 від 21.10.2015, № 9 від 22.10.2015, № 11 від 04.12.2015).

Згідно пункту 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем або структурним підрозділом покупця філією Комбінат комунальних господарств «Курорт», з рахунку структурного підрозділу виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору, продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 9.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу протягом січня 2015-квітня 2015, жовтня 2015- грудня 2015 природний газ на загальну суму 551911,93 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, від 28.02.2015, від 31.03.2015,від 30.04.2015, від 31.10.2015, від 30.11.2015, від 31.12.2015, які є узгодженими, мають підписи уповноважених осіб сторін, містять печатки підприємств та відповідно до яких наданий природний газ прийнято відповідачем без зауважень та претензій. Зазначені акти, відповідно до договору, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

В матеріалах справи містяться виписки по операціям по договору № 1316/15-БО-13 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, з яких вбачається, що відповідач частково розрахувався за спірними зобовязаннями по договору № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 в розмірі 427392,59 грн.,однак з порушенням строків встановлених договором. В результаті часткової сплати відповідачем суми заборгованості за отриманий природний газ, у нього залишилась несплаченою сума в розмірі 124 519,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Доказів погашення відповідачем заборгованості по договору - продажу природного газу № 1316/15-БО-13 від 25.12.2014 в розмірі 124519,34 грн. сторонами не надано.

На підставі вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 124519,34 грн. заявлені законно, обґрунтовано, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2 договору, який передбачає, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За невиконання грошових зобов'язання за договором купівлі -продажу природного газу № 1306/15-БО-13 від 25.12.2014 позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 26585,53 грн., яка розрахована, з урахуванням часткових оплат, за період - за зобов'язаннями січня 2015 з 17.02.2015 по 23.02.2015, за зобовязаннями квітня 2015 з 15.05.2015 по 04.06.2015, за зобовязаннями жовтня 2015 з 17.11.2015 по 22.12.2015, за зобовязаннями листопада 2015 з 15.12.2015 по 22.12.2015, за зобовязаннями грудня 2015 з 15.01.2016 по 14.07.2016.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем за вказаний вище період, суд прийшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавства та виконано вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 26585,53 грн. пені за порушення строків оплати по договору за спірний період заявлено до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за загальний період з 17.11.2015 по 10.04.2018 в розмірі 8468,70 грн. та інфляційних втрат за період з лютого 2016 по лютий 2018 в розмірі 36902,11 грн. заявлено позивачем обґрунтовано.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 8468,70 грн. 3 % річних, які розраховані, з урахуванням часткових оплат, за період - за зобов'язаннями січня 2015 з 17.02.2015 по 23.02.2015, за зобовязаннями квітня 2015 з 15.05.2015 по 04.06.2015, за зобовязаннями жовтня 2015 з 17.11.2015 по 22.12.2015, за зобовязаннями листопада 2015 з 15.12.2015 по 22.12.2015, за зобовязаннями грудня 2015 з 15.01.2016 по 10.04.2018.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних наданий позивачем за вказаний вище період та встановлено, що даний розрахунок визнаний таким, що виконаний вірно. Отже, позовні вимоги в цій частині є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом.

Що стосується інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Судом було перевірено розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем за вказаний вище період та встановлено, що даний розрахунок визнаний таким, що виконаний вірно. Отже, позовні вимоги в цій частині є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до ОСОБА_1 акціонерного товариства Приазовкурорт, Запорізька обл., м.Бердянськ задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Приазовкурорт (71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, буд. 12/24, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) заборгованість в розмірі 124519 (сто двадцять чотири тисячі пятсот девятнадцять) грн. 34 коп., пеню в розмірі 26585 (двадцять шість тисяч пятсот вісімдесят пять) грн. 53 коп., 3 % річних в розмірі 8468 (вісім тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 36902 (тридцять шість тисяч девятсот дві) грн. 11 коп., судовий збір в розмірі 2947 (дві тисячі девятсот сорок сім) грн. 14 коп. Видати наказ.

Повне рішення складено 24 вересня 2018.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.