КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2018 р. Справа№ 910/2696/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Подоляк Р.Ю.

За участі представників: не викликались

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року у справі № 910/2696/18 (Повний текст рішення складено та підписано:14.05.2018) (суддя - Гулевець О.В. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОНТА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС»

про стягнення 38 815,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОНТА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» про стягнення 38815,77 грн., з яких: 31000,00 грн. - основний борг, 3727,65 грн. - пеня, 3255,00 грн. - індекс інфляції, 833,12 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 у справі № 910/2696/18 позовні вимоги ТОВ «ГОНТА» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з ТОВ «СВАН ТРАНС» на користь ТОВ «ГОНТА» основний борг у розмірі 31 000,00 грн., 3% річних у розмірі 833,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 3255,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «СВАН ТРАНС» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 у справі № 910/2696/18 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволені позовних вимог ТОВ «ГОНТА» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки порушує положення як матеріального так і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 розгляд справи призначено на 01.08.2018 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Представник позивача 23.07.2018 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

30.07.2018 представником відповідача подано додаткові письмові пояснення щодо необґрунтованості позову.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018, у зв'язку з перебування судді Куксова В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, на підставі розпорядження № 09.1-08/2081/18 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В. судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 відкрити апеляційне провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В. судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що оскільки сторони письмово виклали свою позицію щодо розгляду спору, справа є малозначною в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, а сторони не обґрунтували необхідність розгляду справи з викликом представників сторін, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та письмових пояснень, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОНТА» (перевізник) укладено Договір перевезення вантажів №00231/1 (надалі - Договір).

Предметом Договору є порядок взаємовідносин, які виникають між перевізником і експедитором при організації та виконанні обсягу послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів номенклатури експедитора у міжнародному та внутрішньому сполученні.

Відповідно до п. 2.1. Договору перевізник надає послуги відповідно до Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, Європейської Угоди, що стосується екіпажів транспортних засобів, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів, Європейської угоди про перевезення вантажів, які швидко псуються (в країнах транзиту, на території яких сторони повинні їх виконувати), «Про транспорт», Статуту автомобільного транспорту, Цивільного та Господарського кодексів України та інших діючих нормативних актів України. На кожне перевезення оформляється транспортне замовлення (заявка), яке складається в письмовій формі, підписується замовником/експедитором і надається перевізнику за допомогою факсимільного зв'язку та є невід'ємною частиною договору. Сторони визнають юридичну силу замовлення (заявки), що надається факсимільним зв'язком.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що у замовленні (заявці) мають міститися такі дані: дата та/або час завантаження; найменування вантажу, вага, вид пакування, кількість місць вантажу, властивості вантажу, що вимагають, особливих умов або запобіжних заходів для збереження вантажу під час перевезення; фрахтова ставка, умови оплати; точна адреса місць завантаження, розвантаження та митного оформлення вантажу з вказівкою контактних осіб і їхніх телефонів; терміни доставки вантажу з урахуванням вимог ESTR.

Згідно із п. 5.1. Договору вартість перевезення (ставка) погоджується сторонами в замовленні (заявці).

У відповідності до п. 5.3 договору розрахунок за виконане перевезення здійснюється експедитором на підставі даного договору протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з моменту надання перевізником оригіналів документів: акта виконаних робіт, податкової накладної, рахунка-фактури з прикладеним оригіналом товарно-транспортної накладної (ТТН) й оригіналом квитанції за додаткові витрати перевізника, підтверджених експедитором.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє протягом одного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе обов'язків (п. 9.1. Договору).

Відповідно до заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, позивач зобов'язався надати відповідачу послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні по маршруту м. Рига (Латвія) - м. Київ (Україна), а відповідач зобов'язався здійснити оплату наданих послуг.

Заявкою на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 визначено, що вартість перевезення становить 31000,00 грн.

Зазначеною заявкою встановлено, що оплата за послуги перевезення здійснюється відповідачем в строк 10-12 банківських днів після отримання повного пакету документів та CMR з мокрою печаткою перевізника, вантажовідправника та вантажоодержувача. Сторони у заявці визначили, що документами, необхідними для оплати є: рахунок, акт, податкова накладна (за наявності), оригінал CMR накладної, 2 оригінали заявки.

На виконання умов договору перевезення вантажів №00231/1 від 01.06.2014 та заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 позивачем надано відповідачу послугу із перевезення вантажу на суму 31000,00 грн., в підтвердження чого позивачем надано копію міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017, а також копію акту прийому продукції №54 від 02.03.2017 (т. 1 а.с. 30).

Позивач зазначає, що оригінали документів: заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017, рахунку-фактури №95 від 02.03.2017, акту надання послуг №95 від 02.03.2017 та акту прийому продукції №54 від 02.03.2017 були направлені відповідачу в підтвердження чого позивачем надано квитанцію про оплату поштових послуг від 06.03.2017 та повідомлення про вручення поштового відправлення №074.

06.07.2018 позивач направив на юридичну адресу відповідача претензію вих. №115 від 05.07.2017 про сплату заборгованості за надані послуги перевезення, разом з копіями документів, зокрема, заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, рахунку на оплату №95 від 02.03.2017, акту надання послуг №95 від 02.03.2017, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017. Направлення претензії на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист від 06.07.2017 та квитанцією про оплату поштових послуг №9694 від 06.07.2017. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв'язку із відсутністю оплати за надані послуги з перевезення, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» 38815,77 грн., з яких: 31000,00 грн. - основний борг, 3727,65 грн. - пеня, 3255,00 грн. - індекс інфляції, 833,12 грн. - 3% річних.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У пункті 2.1. Договору сторони погодились керуватись положеннями Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Надання позивачем послуг відповідачу на виконання умов договору перевезення вантажів №00231/1 від 01.06.2014 та заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) №0911568 від 23.02.2017. Також, виконання позивачем умов договору та заявки підтверджено актом прийому продукції №54 від 02.03.2017.

У відповідності до ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Заявкою на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 визначено, що вартість перевезення становить 31000,00 грн.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В заявці на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 сторони погодили, що оплата за послуги перевезення здійснюється відповідачем в строк 10-12 банківських днів після отримання повного пакету документів та CMR з мокрою печаткою перевізника, вантажовідправника та вантажоодержувача.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Заявкою на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 сторони визначили, що оригінали документів мають відправлятись на адресу ТОВ «СВАН ТРАНС» - а/с В-394 м. Київ - 1, 01001.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2017 позивачем на погоджену у заявці адресу (а/с В-394 м. Київ - 1, 01001) було направлено відповідачу оригінали заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017, рахунку-фактури №95 від 02.03.2017, акту надання послуг №95 від 02.03.2017 та акту прийому продукції №54 від 02.03.2017, що підтверджується квитанцію про оплату поштових послуг від 06.03.2017 та повідомленням про вручення поштового відправлення №074. Згідно із зазначеним повідомленням, поштове відправлення отримано відповідачем 10.03.2017.

Як вбачається із переліку додатків до позовної заяви ТОВ «СВАН ТРАНС» до ТОВ «ГОНТА» про стягнення 100802,65 грн. збитків по справі №911/1546/17 Господарського суду Київської області (копія позовної заяви додана відповідачем до відзиву на позов), Товариством з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» до зазначеного позову було додано копії договору перевезення вантажів №00231/1 від 01.06.2014, заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017, рахунку-фактури №95 від 02.03.2017, акту прийому продукції №54 від 02.03.2017, що свідчить про наявність у відповідача вказаних документів та спростовує доводи про ненадання позивачем оригіналів документів, які є підставою для оплати за послуги з перевезення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про необґрунтованість заперечення відповідача щодо не направлення позивачем оригіналів документів Товариству з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС», а саме: заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0911568 від 23.02.2017, рахунку-фактури №95 від 02.03.2017, акту надання послуг №95 від 02.03.2017 та акту прийому продукції №54 від 02.03.2017, та отримання таких документів відповідачем.

Щодо доводів відповідача про необхідність надання податкової накладної в складі оригіналів документів за виконане перевезення, то умовами заявки не було передбачено умови щодо обов'язкового надання відповідачу оригіналу податкової накладної та податкова накладна могла бути надана лише за її наявності.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за Договором перевезення вантажів №00231/1 від 01.06.2014 в частині оплати наданих позивачем на виконання замовлення заявки на міжнародне перевезення автотранспортом №DG-4 від 22.02.2017 послуг перевезення, заборгованість у розмірі 31000,00 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростована, а строк виконання зобов'язання є таким, що настав, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення 31000,00 грн. заборгованості.

Щодо посилань відповідача на неналежне виконання позивачем зобов'язань з перевезення вантажу, у зв'язку із чим відповідачу завдано збитки у сумі 100802,65 грн., то в Договорі перевезення вантажів №00231/1 від 01.06.2014 не передбачено можливості звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» від оплати послуг перевезення у зв'язку із завданням Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОНТА» збитків внаслідок втрати вантажу та не впливає на вирішення спору у даній справі. Окрім того, питання щодо відшкодування збитків, завданих відповідачу (ТОВ «СВАН ТРАНС») внаслідок втрати вантажу вирішується в межах розгляду справи №911/1546/17.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3727,65 грн. - пені (нарахована за загальний період з 01.04.2017 по 01.03.2018), 3255,00 грн. - інфляційних втрат (нараховані з квітня 2017 року по січень 2018 року) та 833,12 грн. - 3% річних (нараховані за загальний період з 01.04.2017 по 01.03.2018).

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки 3% річних у розмірі 833,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 3255,00 грн. є арифметично правильним, а тому позовні вимоги у цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції.

Щодо вимоги про стягнення пені у сумі 3727,65 грн., то суду зазначає наступне.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором

При цьому ні Договором ні заявкою відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов'язання (оплати за послуги перевезення) у вигляді пені, не передбачена.

Враховуючи викладене, то вимоги про стягнення пені у сумі 3727,65 грн., задоволенню не підлягають як такі, що не обґрунтовані.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН ТРАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року у справі № 910/2696/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року у справі № 910/2696/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги з дотриманням положень ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 18.09.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко