ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 справа № 913/63/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
на рішення господарського суду Луганської області
від у справі21.05.2018р. (повний текст підписано 29.05.2018р.) №913/63/18 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
доКомунального підприємства Первомайськтеплокомуненерго Первомайської міської ради, м.Золоте Луганської області
простягнення 1772645,14грн.
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача, Комунального підприємства Первомайськтеплокомуненерго Первомайської міської ради, м.Золоте Луганської області про стягнення 1772645,14грн., які складаються з 3% річних у розмірі 132332,14грн. та інфляційних у розмірі 1640313,00грн. Позовні вимоги мотивовані простроченням відповідачем зобовязань за договором купівлі - продажу природного газу №13/3715-БО-20 від 28.12.2012р. в частині оплати вартості природного газу, що встановлено рішенням господарського суду Луганської області від 14.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.) у справі №913/914/15.

Приймаючи рішення у справі №913/63/18, господарський суд, з огляду на наявність простроченого грошового зобовязання відповідача з оплати вартості поставленого природного газу, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку про те, що він є арифметично невірним, у звязку з чим, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині відмови у стягненні 238157,40грн. інфляційних та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, за твердженнями скаржника, розрахунок суду першої інстанції було зроблено невірно, оскільки нарахуванню згідно інфляційних процесів підлягають не тільки основна сума боргу, а й суми, на яку збільшився борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Крім того, апелянт наголошує, що при ухвалені оскаржуваного судового рішення господарський суд порушив приписи ст.73, 74, 77 ГПК України щодо всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2018р. (головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення господарського суду Луганської області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 29.05.2018р.) у справі №913/63/18 та зобовязано відповідача до 10.07.2018р. включно надати до Донецького апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу.

У зв'язку з перебуванням у відпустках суддів - членів колегії Радіонової О.О. та Черноти Л.Ф. на підставі розпорядження керівника апарату суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.07.2018р. (головуючий Зубченко І.В., судді Мартюхіна Н.О., Попков Д.О.) призначено розгляд справи на 24.07.2018р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_3, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Мартюхіна Н.О., Чернота Л.Ф.

В судовому засіданні 24.07.2018р. представник Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що в ній викладені. Представник Комунального підприємства Первомайськтеплокомуненерго Первомайської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У судовому засіданні оголошено перерву у справі №913/63/18 перерву до 11.09.2018р.

У судовому засіданні 11.09.2018р. представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що явка сторін не була визнана судом обовязковою, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.) у справі №913/914/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду та постановою Вищого господарського суду України, частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з Комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за договором купівлі - продажу природного газу №13/3715-БО-20 від 28.12.2012р. у розмірі 1919000,00грн., пеню в розмірі 161531,34грн., 3% річних у розмірі 94352,81грн. за період з 14.02.2013р. по 21.10.2014р. та інфляційних у розмірі 328124,07грн. за період з квітня 2013р. по вересень 2014р.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Луганської області у справі №913/914/15 встановлено факт прострочення виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором купівлі - продажу природного газу №13/3715-БО-20 від 28.12.2012р.

У зв'язку з тим, що відповідач продовжує порушувати зобов'язання з оплати отриманого природного газу, позивачем в межах справи №913/63/18 здійснено нарахування 3% річних за період 22.10.2014р. по 06.02.2017р. та інфляційних за період з жовтня 2014р. по грудень 2016р.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Чинне законодавство України не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для нарахування 3% річних та інфляційних на суму простроченої заборгованості.

За твердженням апелянта, господарським судом невірно зроблено розрахунок інфляційних, оскільки нарахуванню підлягають не тільки основна сума боргу, а й суми, на які збільшився борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Проте, судова колегія не погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проте, судова колегія наголошує, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Разом з тим, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, і право на позов про стягнення інфляційних і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що визначений господарським судом період нарахування 3% річних та інфляційних є правомірним, стягненню з відповідача підлягають 3% річних за період з 22.10.2014р. по 06.02.2017р. у розмірі 132174,41грн. та інфляційні за період з жовтня 2014р. по грудень 2016р. у розмірі 1402155,60грн.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у звязку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається, що за змістом ст.129 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ на рішення господарського суду Луганської області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 29.05.2018р.) у справі №913/63/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 21.05.2018р. (повний текст підписано 29.05.2018р.) у справі №913/63/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 11.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.09.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСЛО