ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.2018 Справа № 920/499/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/499/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Універсал-Сервіс» (вул. Скрябіна, 7, м. Суми, 40022, код 30497536),

до відповідача: Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030, код 23823253),

про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки від 03.09.2015,

за участю представників сторін:

від позивача: Джепа Г.В., довіреність від 04.07.2018;

Касьяненко Д.С., довіреність від 04.07.2018;

від відповідача: Хижняк А.В., довіреність від 27.04.2018;

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати припиненим договір оренди земельної ділянки від 03.09.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «УНІВЕРСАЛ-СЕРВІС» та Сумською міською радою, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 за №11529957, шляхом його розірвання, судові витрати покласти на відповідача.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач в письмовому відзиві №441/18 юр від 13.08.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час укладення договору оренди земельної ділянки сторони передбачили п. 5.9., який визначає, що перехід права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (поновлення, припинення) договору оренди земельної ділянки, але є підставою для переходу права на землю, проте оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку.

Позивачем 16.08.2018 подано відповідь на відзив відповідача.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

03 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «УНІВЕРСАЛ-СЕРВІС» та Сумською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки (далі за текстом - «Договір»), відповідно до умов якого відповідач на підставі рішення Сумської міської ради № 4421-МР від 27.05.2015 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам» передав, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми вул. Скрябіна, 7. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. В оренду надається земельна ділянка загальною площею 2,2534 га, кадастровий номер :03:001:0147. На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі та споруди.

Згідно п. 2.2. Договір укладається строком до 30 квітня 2020 року.

Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 за №11529957.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що протягом 2018 року ним було відчужено на користь третіх осіб всі об'єкти нерухомого майна, розташовані на спірній земельній ділянці /а.с. 29-36/, а саме: 1) 04.05.2018 року на користь ТОВ «ВАПРО-СУМИ» згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення позивачем було відчужено нежитлове приміщення - вагова, літ. «Д», загальною площею 110,9 кв. м, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 7. Відповідний правочин зареєстрований в реєстрі за №668, витяг про реєстрацію права власності №122853063 від 04.05.2018 року; 2) 10.05.2018 року на користь ТОВ «СУМЕКС» згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення позивачем було відчужено нежитлове приміщення - приміщення складу та дільниці по випічці хліба, продуктивністю 10 тон на добу, літ. «Е'», загальною площею 3093 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 7. Відповідний правочин зареєстрований в реєстрі за №690, витяг про реєстрацію права власності №123402157 від 10.05.2018 року; 3) 14.05.2018 року на користь ТОВ «Універсал-Суми» згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення позивачем було відчужено нежитлові приміщення: адмінбудівля, літ. А2-ІІ, загальною площею 1259 кв. м; сховище, літ. Е, загальною площею 4070,7 кв. м, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 7. Відповідний правочин зареєстрований в реєстрі за №706, витяг про реєстрацію права власності № від 14.05.2018 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем були відчужені всі нежитлові приміщення, що розташовані на земельній ділянці за адресою: місто Суми, вулиця Скрябіна, 7.

У зв'язку з відчуженням нерухомого майна, яке знаходиться на вище зазначеній земельній ділянці, ТОВ Фірма «УНІВЕРСАЛ-СЕРВІС» звернулася до Сумської міської ради з заявою від 04.06.2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 03.09.2015 року за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 7, загальною площею 2,2534 га, кадастровий номер :03:001:0147. До заяви були додані відповідні договори купівлі-продажу. Проте листом від 21.06.2018 року за № 06.01-18/4227 про розгляд звернення, Сумською міською радою, через Департамент забезпечення ресурсних платежів, відмовив в розірванні договору оренди земельної ділянки від 03.09.2015.

Таким чином, Сумською міською радою не вчинено жодних дій по розірванню договору оренди, та на даний час даний договір залишається чинним. Порушення прав та інтересів позивача, на думку останнього, полягає в тому, що після передачі нерухомого майна, яке розташоване на орендованій земельній ділянці новому власнику, позивач фактично не користується земельною ділянкою, однак йому продовжує нараховуватись орендна плата, хоча права на земельну ділянку перейшли до інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 5.4 Договору передбачена можливість дострокового розірвання цього договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема на підставах, визначених законодавством України.

Пунктами «а», «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

У випадку, коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування. Зазначена правова позиція наведена в постановах ВСУ від 06.06.2011 у справі №11/227, від 20.08.2013 у справі № 18/5005/12936/2011.

Відповідно до частини 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та розташованими на ній будівлями здійснюють її нові власники, умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, інші судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненим договір оренди земельної ділянки від 03.09.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «УНІВЕРСАЛ-СЕРВІС» та Сумською міською радою, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 за №11529957, шляхом його розірвання.

3. Стягнути з Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030, код 23823253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Універсал-Сервіс» (вул. Скрябіна, 7, м. Суми, 40022, код 30497536) 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 24.09.2018 р.

Суддя О.В. Коваленко