ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. Справа № 922/669/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача вх. №1598 Х/1-7 на рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2018 року, повний текст якого підписано 17.07.2018 року суддею Лавровою Л.С. у приміщенні вказаного суду, у справі

за позовом Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Харків,

до:

1) ПАТ "Харківгаз", м. Харків,

2) ТОВ "Харківзбут", м. Харків,

про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року до суду звернулось Головне територіальне управління юстиції у Харківській області з позовом до Публічного АТ "Харківгаз" і ТОВ "Харківгаз Збут" та просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.04.2018 р.):

- визнати протиправними дії ТОВ "Харківгаз збут" щодо надання доручення ПАТ "Харківгаз" про припинення (обмеження) газопостачання структурним підрозділам Головного територіального управління юстиції у Харківській області та визнати протиправними і скасувати повідомлення ПАТ "Харківгаз" № 22 від 01.03.2018 року про припинення (обмеження) газопостачання у структурних підрозділах Головного територіального управління юстиції у Харківській області;

- зобов’язати ТОВ "Харківгаз збут" надати до Головного управління юстиції у Харківській області підписані акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 20.03.2017 року №41GВКhz1157-17 за січень 2018 року.

- cтягнути з ТОВ "Харківгаз збут" (код 39590621) та Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (код 03359500) на користь Головного територіального управління юстиції у Харківській області (код 03359500) судовий збір, сплачений при поданні позову.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначав про те, що дії ТОВ "Харківгаз збут" та ТОВ "Харківгаз" пов’язані зі складанням та направленням Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області повідомлення № 22 від 01.03.2018 року, є таким, що суперечить чинному законодавству та умовам договору на постачання природного газу від 20.03.2017 року №41GВКhz1157-17.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.07.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження судом обставин, що мають значення для справи, просить це рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник першого відповідача у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення. Зазначив, що на його думку, місцевим господарським судом вірно встановлені фактичні обставини справи та правильно обрані відповідні норми чинного законодавства, які регулюють відносини між сторонами у справі.

Перший відповідач вказує, що ПАТ "Харківгаз" є газорозподільним підприємством та не є власником природного газу, який знаходиться в газорозподільній системі України. Постачальником природного газу для Головного територіального управління юстиції у Харківській області є ТОВ" Харківгаз збут" (договір № 416ВКhz 1157 -17) , який ТОВ "Харківгаз збут" постачає на підставі укладеного договору.

У відповідності до договору на виконання робіт з припинення (відновлення) та обмеження газопостачання від 23.03.2016 року № 41-ХГЗ ПАТ" Харківгаз" отримало від постачальника природного газу ТОВ" Харківгаз збут" доручення про припинення на об'єкти Головного територіального управління юстиції у Харківській області постачання газу, що розташовані в Харківські області. Дане доручення обґрунтоване наявністю заборгованості Головного територіального управління юстиції у Харківській області за спожитий природний газ перед ним.

Представник другого відповідача у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення. Зазначив, що на його думку, місцевим господарським судом вірно встановлені фактичні обставини справи та правильно обрані відповідні норми чинного законодавства, які регулюють відносини між сторонами у справі.

Другий відповідач зазначає, що відповідно до умов договору, ТОВ" Харківгаз збут" передав, а Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, прийняло з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року природний газ обсягом 11,532 тис.куб.м. про що було складено відповідний акт приймання-передачі природного газу (№ ХО300001823 від 31.01.2018 року). Згідно з п. 2.9.2 договору, підписані уповноваженим представником ТОВ "Харківгаз збут" та скріплені печаткою акти було направлено позивачу супровідним листом з двома примірниками актів приймання-передачі газу № ХОЗ00001823 від 31.01.2018 року та вручено споживачу 22.02.2018 року, про що свідчить відповідний штамп позивача. Даний документ свідчить про цілісність та відповідність отриманого супровідного документа товариства та додатків до нього, що спростовую, на думку другого відповідача, доводи апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі — Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов’язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах “Ryabykh v.Russia” від 24.07.2003 року, “Svitlana Naumenko v. Ukraine” від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб’єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вважає висновки суду про те, що настання обов'язку з оплати спожитого газу не прив'язується до моменту підписання та повернення акту приймання - передачі не відповідають умовам укладеного між сторонами договору. Крім того, на думку позивача, судом невірно встановлені обставини факту відмови позивача від підписання актів при йому-передачі, оскільки такі акти взагалі не надходили на адресу позивача, і саме тому позивач звернувся до суд, через що у даному випадку не йде мова про доведення чи недоведення факту відмови від підписання таких актів.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу", державне регулювання, формування та реалізацію державної політики на ринку природного газу здійснює регулятор національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

ТОВ "Харківгаз Збут" є суб'єктом господарювання, основним видом діяльності якого є діяльність з постачання природного газу.

ПАТ "Харківгаз" є оператором газорозподільної системи в Харківській області відповідно до діючої ліцензії НКРЕКП № 809 від 19.06.2017.

20.03.2017 року між ТОВ "Харківгаз збут" (Постачальник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області (Споживач) було укладено договір на постачання природного газу 416 ВКnz 1157 -17 відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується передати у власність позивачу як споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором;

- у відповідності до підпунктів 2.9.1, 2.9.2 пункту 2.9 Договору на постачання, визначення фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється за підсумками розрахункового періоду. Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ і споживачем згідно з вимогами Кодексу ГРМ; на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника;

- згідно з пунктом 2 розділу 1 глави IX Кодексу ГРМ порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об'ємів і обсягів) по об'єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів та їх постачальників, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу.

- відповідно до пункту 2.3 Договору, розподілу визначення об'єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об'єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об'єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об'єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача;

- у відповідності до підпункту 2.9.3 пункту 2.9 Договору постачання споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу;

- у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів природного газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника (підпункт 2.9.4 пункту 2.9 Договору постачання);

- у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання - передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (підпункт 2.9.5 пункту 2.9 Договору постачання);

У відповідності до Постанови від 30.09.2015 № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", пункт 13 постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі:

проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором;

перевитрат добової норми (узгодженого договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу;

розірвання договору постачання природного газу;

відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування;

настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання.

У відповідності до п. 14 Правил, за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об’єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу.

Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС. Для цього у постачальника має бути укладений з Оператором ГРМ/ГТС договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ/ГТС постачальник надсилає Оператору ГРМ/ГТС відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно обмежити чи припинити розподіл (транспортування) природного газу на об’єкт (об’єкти) споживача. У такому разі Оператор ГРМ/ГТС відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює відповідне обмеження чи припинення розподілу/транспортування природного газу з дотриманням правил безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема Кодексу газорозподільних систем або Кодексу газотранспортної системи.

У разі одержання повідомлення про припинення або обмеження постачання природного газу, споживач зобов'язаний з дотриманням правил безпеки обмежити (припинити) власне споживання природного газу, а в разі, якщо обмеження (припинення) природного газу буде здійснюватися Оператором ГРМ/ГТС, ужити комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню аварійних ситуацій, та підготувати власне газоспоживне обладнання до обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу.

Як зазначає позивач, 01.03.2018 року на його електронну адресу надійшло повідомлення від ПАТ" Харківгаз" про припинення (обмеження) газопостачання № 2 від 01.03.2018 року, з якого вбачається, що рішення про припинення (обмеження) газопостачання прийнято на підставі письмової заявки ТОВ" Харківгаз збут" про припинення газопостачання № Кhz06-Сл-2402-0218 від 28.02.2018 року.

З доручення про припинення (обмеження) газопостачання № Кhz06-Сл-2402-0218 від 28.02.2018 року вбачається, що ТОВ "Харківгаз збут" доручає ПАТ" Харківгаз" припинити в примусовому порядку транспортування газу на об'єкти Заявника , що розташовані в м. Харкові та Харківській області, в термін до 05 березня 2018 року у зв'язку з наявністю заборгованості за спожитий природний газ.

Аналогічне повідомлення прийшло на електронну адресу позивача від ТОВ "Харківгаз збут" про припинення (обмеження) газопостачання № Кhz06Кл-2401-0218 від 28.02.2018 року з якого вбачається, що станом на 28.02.2018 року позивач має перед ТОВ "Харківгаз збут" заборгованість за спожитий природний газ та вимагає у термін до 8 години 03.03.2018 року самостійно відключити від газових мереж газопостачання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання на об'єктах, розташованих на території м. Харкова та Харківської області.

Дані повідомлення Головне територіальне управління Головне територіальне управління юстиції у Харківській області вважає, незаконними та необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства.

Так, відповідно до п. 4.2.1 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються Постачальником (ТОВ "Харківгаз збут").

Щодо визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу сторонами здійснюється в наступному порядку:

- за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (про транспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. ( п. 2.9.1).

На підставі отриманих від Споживача даних або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника .( 2.9.2).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язався повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання- передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача , або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. (п. 2.9.3).

Як зазначає позивач, 23.02.2018 року до нього надійшов лист від ТОВ" Харківгаз збут" від 21.02.2018 року за вих. № КhZ06ск-1970-0218 з якого вбачається, що додатком до вказаного листа є акт за № ХО300001823 від 31.01.2018 року до договору № 41 GВКhz1157-17 від 20.03.2017 року.

Проте, фактично, до вказаного листа було додано акт № ХО300001827 від 31.01.2018 року до договору від 29.12.2016 року № 11410Q7Т6ХSВ017 зі сторонами договору: ТОВ Харківгаз збут" та Територіальне управління державної судової адміністрації України у Харківській області.

Тобто, фактично - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області не отримувало від ТОВ" Харківгаз збут" актів приймання-передачі природного газу, а відтак був позбавлений виконати зобов'язання по оплаті, оскільки у нього були відсутні акти приймання-передачі газу за підписом позивача та ТОВ" Харківгаз збут".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив, що несвоєчасне повернення актів приймання-передачі природного газу не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому наявність або відсутність актів не звільняє від обов'язку сплатити вартість фактично поставленого природного газу.

Проте, колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 2.9.2 Договору, на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

У відповідності до підпункту 2.9.3 пункту 2.9 Договору постачання, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем (Позивачем) не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання - передачі природного газу, які надаються Постачальником ТОВ "Харківгаз Збут".

Позивач наголошує на тому, що він -Головне територіальне управління юстиції у Харківській області позбавлено можливості сплатити кошти за використаний природний газ, оскільки Відповідачем-2 не надані акти приймання-передачі на підставі яких має бути здійснена сплата коштів.

Так, 23.02.2018 до ГТУЮ у Харківській області надійшов лист ТОВ "Харківгаз Збут" від 21.02.2018 за вих. № KhZ06ck-1970-0218 з якого вбачається, що додатком до вказаного листа є акт № ХО300001823 від 31.01.2018 до договору №GBKhz1157-17 від 20.03.2017.

Однак, фактично до вказаного листа було додано акт № ХО300001827 від 31.01.2018 до договору від 29.12.2016 № 11410Q7Т6ХSВ017 зі сторонами договору: ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" та Територіальне управління державної судової адміністрації України у Харківській області.

Того ж дня позивачем, було складено акт про невідповідність документів, доданих до листа ТОВ "Харківгаз Збут" від 21.02.2018, який разом з додатками 28.02.2018 було повернуто Відповідачу-2.

Вказане свідчить про те, що лише 21.02.2018 ТОВ "Харківгаз збут" були здійснені заходи з направлення актів до Позивача, при чому зі змісту листа вбачається, що акти направляються вперше, тобто, Позивач фактично не мав можливості виконати умови Договору у строки, визначені пунктом 4.2.1 Договору.

Відтак, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області повідомило ТОВ "Харківгаз Збут" про неможливість виконання умов пункту 2.9.3 Договору, відповідно до якого, Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача.

В свою чергу, у зв'язку з викладеним, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області позбавлено можливості виконати умови Договору та сплатити кошти за спожитий природний газ.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення та господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Тобто, в даному випадку, первинними документами на підставі яких можливо провести оплату послуг за Договором є акти приймання-передачі природного газу, які підписані обома сторонами договору.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною вказаної статті передбачається, що договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як було вказано вище, умовами Договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем (Позивачем) не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання - передачі природного газу, які надаються Постачальником ТОВ "Харківгаз Збут" (пункт 4.2.1 Договору).

Вказаний пункт договору узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Тобто, Відповідач-2 має виконати своє зобов'язання за Договором та надати акти прийму-передачі, натомість Позивач, в свою чергу, має виконати своє зобов'язання за Договором та сплатити кошти на підставі отриманих актів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З вказаної норми слідує, що при виконанні зобов'язань законодавцем на перше місце поставлено умови договору (за умови, що вони не будуть суперечити чинному законодавству).

З матеріалів справи вбачається, що саме Відповідачем-2 неналежно виконуються зобов'язання за Договором, що є наслідком й невиконання його умов з боку Позивача.

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що, настання обов'язку з оплати спожитого газу не прив'язується до моменту підписання та повернення зазначених вище актів, оскільки це суперечить як умовам Договору так й положенням Цивільного кодексу України, які були наведені вище.

Поза увагою місцевого господарського суду залишилось те, що Позивач взагалі не отримав акти приймання — передачі від Відповідача-2, у зв'язку з чим й звернувся до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач звернулося до суду з позовом серед вимог якого, є й зобов'язання Відповідача як раз надати акти для підписання щоб мати можливість виконати умови договору. Оскільки відсутність актів, а як наслідок, не здійснення оплати Споживачем може призвести до припинення газопостачання у будь-який момент.

За викладеного, колегія суддів не може погодитись із твердженням місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки згідно умов договору підставою для остаточного розрахунку є підписані з обох сторін акти приймання - передачі природного газу. Момент, з якого Головне територіальне управління юстиції у Харківській області відповідно до умов договору має змогу провести остаточний розрахунок за спожитий газ є отримання підписаного акту.

Стосовно вимоги Головного територіального управління юстиції у Харківській області визнати протиправним та скасувати повідомлення ПАТ "Харківгаз" № 22 від 01.03.2018 про припинення (обмеження) газопостачання у структурних підрозділах Головного територіального управління юстиції у Харківській області слід зазначити наступне.

01.03.2018 на електронну адресу Позивач отримав повідомлення ПАТ «Харківгаз» про припинення (обмеження) газопостачання № 22 від 01.03.2018 року, з якого вбачалося, що рішення про припинення (обмеження) газопостачання прийнято на підставі письмової заяви ТОВ "Харківгаз Збут" про припинення газопостачання № Khz06-Cл--2402-0218 від 28.02.2018 року.

3 доручення про припинення (обмеження) газопостачання № Кп2;06-Сл-2402-0218 від 28.02.2018 року слідувало, що ТОВ "Харківгаз Збут" доручає ПАТ «Харківгаз» припинити транспортування газу на об'єкти Заявника, що розташовані в м. Харкові та Харківській області, в термін до 05 березня 2018 року, у зв'язку з наявністю заборгованості за спожитий природний газ.

Також, засобами електронної пошти ГТУЮ у Харківській області було отримано повідомлення ТОВ "Харківгаз Збут" про припинення (обмеження) газопостачання №Khz06Кл-2401-0218 від 28.02.2018 року, з якого вбачається, що станом на 28.02.2018 року Позивач перед ТОВ "Харківгаз Збут" мав заборгованість за спожитий природний газ, та вимагалося у термін до 08-00 год. 05.03.2018 року самостійно відключити від газових мереж газопостачання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання на об'єктах, розташованих на території м. Харкова та Харківської області.

У відповідності до Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", а саме пункту 13 Розділу II, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевитрат добової норми (узгодженого договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання.

Отже, повідомлення про припинення газопостачання, яке базується на нібито наявній заборгованості не відповідає ані положенням чинного законодавства, ані дійсним обставинам справи. Як було вказано вище, на момент формування та складання даного повідомлення Позивач не отримував від Відповідача-2 актів приймання-передачі природного газу, а відтак, був позбавлений можливості виконати зобов'язання за Договором та Додатковою угодою № 4 саме з вини ТОВ "Харківгаз Збут".

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.          Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, зокрема, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У зв'язку з відсутністю підписаних між сторонами відповідних актів приймання - передачі природного газу, що є підставою для бухгалтерського обліку та здійснення оплати, які ТОВ "Харківгаз Збут" не надав Позивачу - на цей час, у Позивача по бухгалтерському обліку відсутній борг та відсутні правові підстави для здійснення розрахунку за поставлений природній газ.

За викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ТОВ "Харківгаз збут" щодо надання доручення ПАТ "Харківгаз" про припинення (обмеження) газопостачання структурним підрозділам Головного територіального управління юстиції у Харківській області та визнати протиправними і скасувати повідомлення ПАТ "Харківгаз" № 22 від 01.03.2018 року про припинення (обмеження) газопостачання у структурних підрозділах Головного територіального управління юстиції у Харківській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Очевидним є те, що в процесі здійснення діяльності помилки можуть та мають місце. За усталеною практикою ділового обороту, у разі коли одна сторона договору стверджує про отримання невірної або неналежної документації та інформує про це іншу сторону, остання направляє на адресу першої необхідну вірну документацію.

Проте у даному випадку відповідач на неодноразові прохання позивача надати вищезгадані акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 20.03.2017 року №41GВКhz1157-17 за січень 2018 року не відреагував - повторно акти на адресу позивача не направив.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі.

Враховуючи викладене, а також те, що обов'язок ТОВ "Харківгаз збут" надати акти приймання-передачі природного газу випливає з умов укладеного між сторонами договору, і, як вбачається з матеріалів справи, цей обов'язок ТОВ "Харківгаз збут" не виконано, колегія суддів вважає позовні вимоги про зобов’язання ТОВ "Харківгаз збут" надати до Головного управління юстиції у Харківській області підписані акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 20.03.2017 року №41GВКhz1157-17 за січень 2018 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалено за умов неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому це рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2018 скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії ТОВ "Харківгаз збут" щодо надання доручення ПАТ "Харківгаз" про припинення (обмеження) газопостачання структурним підрозділам Головного територіального управління юстиції у Харківській області та визнати протиправними і скасувати повідомлення ПАТ "Харківгаз" № 22 від 01.03.2018 року про припинення (обмеження) газопостачання у структурних підрозділах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Зобов’язати ТОВ "Харківгаз збут" надати до Головного управління юстиції у Харківській області підписані акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 20.03.2017 року №41GВКhz1157-17 за січень 2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" (вул. Москалівська, 57/59, м. Харків, 61004, код 39590621) на користь Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Харків, 61002) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Стягнути Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, 1, м. Харків, код 03359500) на користь Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Харків, 61002) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.09.18

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.