КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/10242/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Гончарова С.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р.

по справі №910/10242/18 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа»

до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України»

про визнання договору укладеним в редакції позивача

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2017р. у справі №910/10242/18 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа» про забезпечення позову відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість та не доведеність.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. по справі №910/10242/18 та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що протиправна та одностороння відмова ПАТ «НСТУ» від виконання умов договору №318-16/4 від 12.07.2017р. істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «Ера-Меді», за захистом яких останнє звернулось до суду, оскільки результатом припинення відповідного договору стане припиненим трансляції передачі в ефірі телеканалу «UA:Перший», яку власними силами створює апелянт і як результат це призведе до нанесення збитків та репутаційних втрат товариству.

Відмова у забезпеченні позову унеможливить поновлення порушених прав та інтересів апелянта в разі задоволення позовних вимог судом.

Невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «Ера-Медіа», за захистом яких останнє звернулось до суду на тих підставах, що ефірний час, наданий позивачу не може пустувати і буде наданий для трансляції іншим суб'єктам господарювання у галузі телекомунікацій.

ТОВ «Ера-Медіа» саме в цей ефірний час придбало свою аудиторію прихильників, яка постійно зростає і заповнення цього ефірного часу іншим суб'єктом господарювання позбавить апелянта своєї аудиторії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018р. відкрито апеляційне провадження.

Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10242/18 про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Ера-Медіа» про забезпечення позову є законною, обґрунтованою та такою, що була винесена у результаті повного з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Відповідач зазначає, що жодного ефірного часу ТОВ «Ера-Медіа» не надавалось і не могло надаватися, адже апелянт не має жодної ліцензії чи права на здійснення чи ведення телетрансляцій. Відповідно до договору, на який посилається апелянт при поданні апеляційної скарги, ТОВ «Ера-Медіа» виступає виконавцем, який на замовлення ПАТ «НСТУ» та відповідно до його вимог надає послуги ПАТ «НСТУ», виготовляючи відповідні програми, за що отримує оплату.

Також відповідач зазначає, що апелянт у своїй заяві просить вчинити дії на продовження взаємовідносин за договором, існування якого та строк дії якого є предметом спору.

Крім того, відповідач повідомив про існування подібних спорів із аналогічним предметом та з аналогічних підстав.

Представником апелянта усно заявлено клопотання про витребування матеріалів справи №910/10242/18 з Господарського суду міста Києва.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду відмовляє у задоволенні заявленого клопотання з огляду на його необґрунтованість, без посилань на норми права.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на положення п. 17.10 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, за якими у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6 - 8, 10, 12 - 14, 17 - 21, 31 - 33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги.

Також апелянтом усно заявлено відвід колегії.

В порушення вимог ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід заявлено усно, без зазначення норм процесуального законодавства, з порушенням встановленого строку та форми, а тому колегія суддів Київського апеляційного господарського суду залишає відвід без розгляду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

02.08.2018р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа» разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою позивач просить суд заборонити Публічному акціонерному товариству «Національна суспільна телерадіокомпанія України» вчиняти будь-які дії направлені на припинення виконання зобов'язань за договором № 318-16/4 від 12.07.2017р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ера-Медіа», в тому числі трансляції програми «Доброго ранку, країно», що транслюється в ефірі телеканалу «UA: ПЕРШИЙ» з 6:30 до 9:30 власного ефіру з понеділка до неділі включно.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В порушення вимог Господарського процесуального кодексу України заявник на надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду першої інстанції в разі задоволення позову.

Як вірно вказав суд першої інстанції, навіть якщо відповідач укладе з іншою особою договір, то зазначене є його правом і він буде нести певні ризики в разі задоволення позову у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10242/18.

керуючись ст.ст. 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10242/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали оскарження №910/10242/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено та підписано 13.09.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Гончаров

Т.І. Разіна