УХВАЛА

10 вересня 2018 року Справа № 913/269/18

Провадження №19/913/269/18

Розглянувши заяву №026-142 від 28.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про відстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (вул. Володі Дубініна, 8, м. Дніпро, 49050)

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" (вул. Вілєсова, 20 А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

про стягнення 279374 грн 32 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Клівасов А.О., представник за довіреністю від 03.01.2018;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.08.2018 позов Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" основний борг у розмірі 279374 грн 32 коп., судовий збір у сумі 4190 грн 61 коп.

31.08.2018 року від Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" через канцелярію суду надійшла заява №026-142 від 28.08.2018, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 10.08.2018 у справі №913/269/18 на один рік з дня ухвалення рішення суду до 10.08.2019.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач посилається на те, що місцезнаходженням виробничих потужностей відповідача є м.Алчевськ Луганської області; що 12.02.2017 ПАТ "Укрзалізниця" була введена конвенція №ЦДЗО/0000074 на заборону прийому перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького та Луганського напрямів, в т.ч. на станцію Комунарськ; що 13.02.2017 у зв'язку з неможливістю здійснення вантажних перевезень через блокування залізничних колій, відповідач був вимушений здійснити «гарячу» консервацію основних виробничих фондів, що підтверджується наказом №109 від 13.02.2017; що відповідно до Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 та Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017 рік збитки відповідача склали 7739637 тис. грн., заборгованість з оплати становить 4283 тис. грн.

Ухвалою суду від 31.08.2018 розгляд заяви призначено на 10.09.2018.

Відповідач у письмових запереченнях №3.5-1053 від 04.09.2018 просить відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення. Зазначив, що втрата відповідачем контролю над виробничими потужностями сталася в листопаді - грудні 2017 року. Натомість послуги з організації вантажів надавались позивачем задовго до настання цих подій - на протязі 2016 та до 15.03.2017. Позивач не є власником вагонів або перевізником, а виступає в ролі посередника при організації перевезень вантажів між замовниками послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та власниками залізничного рухомого складу і залізницею. Через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань та виникнення через це заборгованості, позивач не має можливості здійснити остаточні розрахунки з залученими третіми особами (власниками вагонів, залізницею).

Представник позивача в судовому засіданні 10.09.2018 надав усні пояснення щодо поданої відповідачем заяви та просив відмовити у її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання рішення з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які надають підстави для відстрочки виконання рішення.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для відстрочення виконання судового рішення. Відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів наявність тяжкого фінансового стану, як і не обґрунтовано та документально не підтверджено обставин з настанням яких поліпшиться його майновий стан.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви №026-142 від 28.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви №026-142 від 28.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про відстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 10.09.2018 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко