ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м.Дніпро Справа № 912/249/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2018 (повне рішення складено 25.05.2018, суддя Кабакова В.Г.) у справі

за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник"

про стягнення 457 680,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська міська рада Кіровоградської області звернулася до Господарського суду Кіровоградської і позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" про стягнення заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (кадастровий номер :16:708:0021), площею 2,4344 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Звенигородське шосе, 12 у сумі 457 680,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідач, являючись фактичним користувачем земельної ділянки, користується вказаною земельною ділянкою без передбаченого чинним законодавством договору оренди земельної ділянки та, відмовляючись у досудовому порядку укласти відповідний договір оренди земельної ділянки, не сплачує передбачену чинним законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2018 позов задоволено частково: стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області збитки у розмірі 447332,80 грн.; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області 6709,99 грн витрат по сплаті судового збору.

Зазначене рішення мотивовано посиланням на наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення в діях (бездіяльності) відповідача.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Гірник" у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що при розгляді питання про визначення розміру збитків, комісія з визначення розміру збитків сформована позивачем не в повноважному складі, акт про визначення розміру збитків затверджувався неуповноваженими особами та не в повному складі; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки виготовлена з порушенням порядку, затвердженого наказом Держкомзему України від 27.01.2006 № 18/15/21/11, зокрема, застосовані коефіціенти (Кф; Км) у нормативно-грошовій оцінці земельної ділянки суперечать порядку їх застосування, визначеному у п.3.5., 3.6 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Крім того, скаржник зазначає, що у нього наявне право постійного користування спірною земельною ділянкою; він є платником єдиного податку ІУ групи податку і з урахуванням наявності права постійного користування затвердженого актом на право постійного користування земельною ділянкою, користується податковою пільгою і звільняється від обов'язку нарахування, сплати та податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку).

У відзиві на апеляційну скаргу Олександрійська міська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає безпідставним посилання скаржника про те, що його не було сповіщено про роботу комісії по визначенню розміру збитків, оскільки наведене спростовується листом, надісланим відповідачу 18.09.2017 за №395/10/06/2 про запрошення на засідання комісії, який залишений відповідачем без відповіді.

Крім того, оголошення про засідання комісії по визначенню розміру збитків було опубліковано в газеті ТОВ "Вільне слово" від 20.09.2017 № 38 (14003).

Відповідач правом на участь у роботі комісії не скористався, хоча і був належним чином повідомлений.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, не передбачено затвердження будь-яких локальних нормативно-правових актів, які б регламентували діяльність комісій з визначення та відшкодування збитків, а тому Олександрійською міською радою не розроблялося та не затверджувалося Положення про комісію з визначення та відшкодування збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності.

Застосування коефіцієнтів КМ на підставі розробленої та затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, повністю узгоджується та відповідає п.1.4 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка по Звенигородському шосе, 12 за цільовим призначенням належить до земель для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості для яких значення коефіцієнта Кф становить 1,2 (Додаток 1 до Порядку №1647/29777).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу прав та обов'язків від Бази "ОРСа" ВО "Олександріявугілля" до СТОВ "Гірник".

14.08.2018 до суду апеляційної інстанції надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" в порядку ст.266 ГПК України, до якої додано додаткові докази.

Згідно ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не приймає надані відповідачем додаткові докази, оскільки заявником не наведено обставин неможливості подання цих доказів суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Крім того, надана відповідачем копія постанови Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц прийнята судом касаційної інстанції після винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

10.09.2018 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" про зупинення провадження за цією апеляційною скаргою до вирішення спору Кіровоградським окружним адміністративним судом у справі № 1140/2208/18 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, третя особа Олександрійська міська рада про визнання неправомірними дій та визнання витягів з нормативної грошової оцінки земельної ділянки - протиправними.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з'ясовувати: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

Предметом спору у даній справі є стягнення заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, Звенигородське шосе, 12.

Водночас, предметом спору у адміністративній справі № 1140/2208/18, яка знаходиться у провадження Кіровоградського окружного адміністративного суду, є визнання неправомірними дій та визнання витягів з нормативної грошової оцінки земельної ділянки - протиправними.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки розгляд адміністративної справи не впливає на самостійне встановлення судом всіх істотних обставин цієї справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Предметом спору у цій справі є відшкодування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Гірник" збитків Олександрійській міській раді, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, у розмірі 457 680,64 грн. за період з 01.01.2015 по 01.10.2017.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.08.2006 у справі № 2-3914/2006, з урахуванням додаткового рішення від 26.12.2016, за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Гірник" визнано право власності, зокрема, на м'ясорибокоптильний цех, дрібнооптова база (технічний опис майна), що знаходяться за адресою: м.Олександрія, Кіровоградська область, Звенигородське шосе, будинок № 12.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію права №33754986 від 07.04.2012 за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Гірник" зареєстровано право власності на м'ясорибокоптильний цех, дрібнооптова база (технічний опис майна), що знаходяться за адресою: м.Олександрія, Кіровоградська область, Звенигородське шосе, будинок № 12.

28.12.2012 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Гірник" звернулося до Олександрійської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою м. Олександрія, Звенигородське шосе, 12 для обслуговування приміщення м'ясокоптильного цеху та дрібнооптової бази.

Рішенням Олександрійської міської ради від 15.02.2013 № 909, надано СТОВ "Гірник" в оренду строком на 3 роки земельну ділянку площею 24343,73 кв.м. (у т.ч. 24343,73 кв.м. - під землями промисловості) за адресою: Звенигородське шосе, 12 для обслуговування м'ясокоптильного цеху та дрібнооптової бази за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення Олександрійської міської ради з розміром орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Визначено СТОВ "Гірник" - 2 місячний термін для укладення договору оренди землі.

05.03.2013 Олександрійська міська рада листом за №104/10/06/1 повідомила відповідача про те, що рішенням Олександрійської міської ради від 15.02.2013 № 909 йому надано в оренду земельну ділянку за адресою: м. Олександрія, Звенигородське шосе, 12 та визначено 2-місячний термін для оформлення договору оренди земельної ділянки, тобто, до 15.04.2013.

Листом від 11.09.2013 за №483/10/06/1 Олександрійська міська рада повідомила відповідача про те, що станом на 01.09.2013 рішення Олександрійської міської ради від 15.02.2013 № 909 відповідачем не виконане, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, щомісячно міському бюджету наносяться збитки у розмірі недоотриманої орендної плати.

21.03.2014 Олександрійська міська рада звернулася до відповідача з листом №69/10/06/1, в якому повідомила, що станом на 19.03.2014 договір оренди земельної ділянки відповідачем не укладено, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, а також просила терміново здійснити заходи по оформленню договору оренди земельної ділянки.

06.07.2015 Олександрійська міська рада листом за № 192/10/06/2 повідомила відповідача про необхідність оформлення договору оренди земельної ділянки у термін до 01.08.2015.

01.02.2016 Олександрійська міська рада звернулася до відповідача з претензією № 98 про відшкодування збитків у розмірі 256088,79 грн за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

26.02.2016 Олександрійська міська рада листом за №220 повідомила відповідача щодо добровільного виконання вимог претензії від 01.02.2016 № 98.

13.04.2016 Олександрійська міська рада звернулася до відповідача з листом за №72/10/06/1 щодо термінового здійснення заходів по підписанню договору оренди земельної ділянки, до якого було додано проект договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Олександрія, Звенигородське шосе, 12.

Відповіді на вказані звернення відповідачем не надано.

Згідно відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: Інформаційної довідки від 18.09.2017 № 97615702, відповідачу на праві приватної власності на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.08.2006 по справі № 2-3914/2006 належить нерухоме майно, а саме: м'ясорибокоптильний цех, дрібнооптова база (технічний опис майна), що знаходяться за адресою: м. Олександрія, Кіровоградська область, Звенигородська шосе, буд. № 12; земельна ділянка, площею 2,4344 га кадастровий номер :16:708:0021 за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, Звенигородське шосе, будинок 12, належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради.

Предметом спору у цій справі є відшкодування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Гірник" збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, розташованих за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, Звенигородське шосе, будинок 12.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст.120 ЗК України та у ст.377 ЦК України, за змістом яких, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача).

Згідно зі ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Наведені правові норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташовано. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, із виникнення права власності на об'єкт нерухомості, власник такого об'єкта не звільняється від обов'язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач, набувши право власності на об'єкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, обов'язку щодо укладення та реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку не виконав та від виконання такого обов'язку ухилявся.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

За ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевою самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ст.116 ЗК України).

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 ЗК України).

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Водночас, за змістом ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частинами 1,3 статті 157 ЗК України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного, власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо земельних ділянок, за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого було порушено. З урахуванням положень частини 2 статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно наведених правових норм для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні збитків.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Матеріалами справи доведено, що відповідач у заявлений період користувався спірною земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) земельної ділянки.

При цьому, наявності об'єктивних обставин або перешкод для укладення передбаченого як нормами земельного законодавства, так і відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування договору оренди землі або вчинення дій, спрямованих на укладення такого договору, відповідач не довів.

Таким чином, користування відповідачем земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому на праві власності об'єкти нерухомості, без правовстановлюючих документів позбавило позивача можливості одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би одержати, якби його право не було порушено.

Згідно акту комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 06 жовтня 2017 року, встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна по Звенигородському шосе, 12 відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.08.2006 по справі № 2-3914/2006 та використовує земельну ділянку площею 2,4344 га за вище вказаною адресою без правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим територіальній громаді м. Олександрії СТОВ "Гірник" завдано збитки в розмірі 457680,64 грн.

Відповідно до протоколу № 8 від 06.10.2017 засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, розмір збитків заподіяних відповідачем ОСОБА_1 міській раді становить 457 680,64 гри, за період з 01.01.2015 по 01.10.2017 року.

Акт комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 06.10.2017 затверджений рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 16.11.2017 № 732 Про затвердження протоколів та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі.

Неодержаний дохід, у вигляді орендної плати, яку Олександрійська міська рада могла б реально одержати за звичайних обставин, розраховувався комісією з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, Податкового кодексу України та Рішення Олександрійської міської ради від 30 квітня 2010 року № 1454 Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста ОСОБА_2.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки по Звенигородському шосе, 12 відповідно до Витягу (ів) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 № 1526 складає: 2015 рік 4 270 742,17 грн (а.с. 31), 2016 рік 6 119 915,40 грн (а.с. 32), 2017 рік 6 487 151,35 грн.

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на 01.01.2015, 11.01.2016) передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2017) передбачено, що річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Пунктом 1.2 додатку до рішення Олександрійської міської ради від 30 квітня 2010 року № 1454 Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста ОСОБА_2 встановлено, що за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних та фізичних осіб встановлюється ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір орендної плати за ставкою 3% складає: за 2015 рік: 4270742,17 грн х 3% = 128122,27 грн; за 2016 рік: 6119915,40 грн х 3% = 183597,46 грн; за 2017 рік: з 01.01.2017 по 01.10.2017 (6487151,35 грн х 3% х 09/12) = 145960,91 грн де 09/12 - 09 місяців календарного року за які нараховувалися збитки.

Таким чином, розмір недоотриманої орендної плати за користування спірною земельною становить 457 680,64 грн.

З урахуванням наведеного, встановивши обставини фактичного користування відповідачем спірною земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачеві об'єкти нерухомості; наявність доказів вжиття позивачем заходів для врегулювання питання щодо користування відповідачем цією земельною ділянкою, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 447 332,80 грн. При цьому, судом першої інстанції, вірно враховано суму сплаченого відповідачем суму податку на землю у розмірі 10 347.84 грн. за 2016 та 2017 роки.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що при розгляді питання про визначення розміру збитків, комісія з визначення розміру збитків сформована позивачем не в повноважному складі, акт про визначення розміру збитків затверджувався неуповноваженими особами та не в повному складі; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки виготовлена з порушенням порядку, затвердженого наказом Держкомзему України від 27.01.2006 № 18/15/21/11, зокрема, застосовані коефіціенти (Кф; Км) у нормативно-грошовій оцінці земельної ділянки суперечать порядку їх застосування, визначеному у п.3.5., 3.6 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку від 19.04.1993 № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

18.09.2017 Олександрійською міською радою за №395/10/06/2 повідомлено відповідача про засідання комісії по визначенню розміру збитків.

Зазначене повідомлення залишено відповідачем без відповіді, участі в роботі комісії відповідач не брав.

Крім того, відповідне оголошення про засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійській міській раді було опубліковано в газеті ТОВ "Вільне слово" від 20.09.2017 № 38.

Згідно пояснення позивача, Положення про комісію з визначення та відшкодування збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, не розроблялось та не затверджувалось, оскільки наведене не передбачено Порядком від 19.04.1993 № 284.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.11.2017 № 732, яке є чинним, затверджено протокол №8 засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності.

Таким чином, повноваження комісії та виконкому обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а виявлені збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Олександрійської міської ради від 25.05.2012 № 615 "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель м. Олександрія" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Олександрія, яку введено з 01.06.2012.

Технічною документацією з нормативної грошової оцінки земель м. Олександрії Кіровоградської області визначені зональні коефіцієнти, локальні коефіцієнти, на підставі яких Управління Держгеокадастру формує витяги з нормативної грошової оцінки.

У пункті 3.1 розділу 3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів від 27.01.2006 № 18/15/21/11, який був чинний до 01.01.2017, зазначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Відповідно до пункту 3.3 Порядку нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою (8), де Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Додаток № 1 Порядку визначає коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки.

Так, відповідно до Додатку № 1 Порядку для земель промисловості значення коефіцієнта Кф складає 1,2.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1647/29777.

Принциповою відмінністю положень нового Порядку в порівнянні з вимогами попереднього є визначення коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки - Кф на підставі класифікації видів цільового призначення земель.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру, земельна ділянка по Звенигородському шосе, 12 за цільовим призначенням (код J.11.02) належить до земель для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості для яких значення коефіцієнта Кф становить 1,2 (Додаток 1 до порядку № 1647/29777).

Отже, значення Кф становить 1,2 для спірної земельної ділянки, що відповідає нормам законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника про наявність у нього права постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.02.1978 № 69, враховуючи таке.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08 лютого 1978 року № 69, виконком міської ради вирішив зареєструвати земельні ділянки та видати акти на право користування землею, зокрема відділу робітничого постачання виробничого обєднання "Олександрівугілля" земельну ділянку площею 2,71 га, яка зайнята під виробничими приміщеннями та господарським подвірям бази, що розташована в південній частині м.Олександрія по Звенигородському шосе суміжно з виробництвом № 3 тресту "Кіровоградзалізобетон" .

Пунктом 2 вищевказаного рішення було зобов'язано Олександрійське БТІ видати акти на право постійного користування земельними ділянками та зробити відповідні реєстраційні записи.

В матеріалах справи наявний акт на право користування землею, виданий виконавчим комітетом Олександрійської міської ради народних депутатів на право користування землею Базі "ОРСа", в якому зазначено, що в постійне користування відведено 2,7 га землі згідно нижчезазначеному плану і опису меж. Із загальної площі, відведених земель станом на 01.01.1978 було зокрема інших угідь 2,7 га.

Вказане землекористування записано в Державній книзі реєстрації землекористувань за № 40 від 05.04.1978.

Згідно з наказом Міністерства вугільної промисловості СРСР Олександрійського виробничого об'єднання по добування вугілля Олександріявугілля № 196 від 18.12.1990 "Про передачу мясорибокоптильного цеху з балансу відділу робітничого постачання в підсобне сільське господарство", наказано начальнику ОРСа передати, а директору підсобного сільського господарства "Гірник" прийняти на баланс станом на 25.12.1990 по актам: матеріальні цінності, які знаходяться в м'ясорибокоптильному цеху; приміщення з холодильним обладнанням дрібнооптової бази, яке знаходиться на прилеглій до м'ясорибокоптильного цеху території; спеціалізований магазин № 45 з обладнанням та інвентарем; трудові книжки працівників; чисельність і фонд заробітної плати обслуговуючого персоналу; внести відповідні зміни в структуру і штат підприємства (а.с. 129, 130).

31.01.1997 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області (продавець) та товариством покупців - членів трудового колективу підсобного сільського господарства "Гірник" Олександрійського ВО "Олександріявугілля" (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір безоплатної передачі державного майна підсобного сільського господарства "Гірник" ВО "Олександріявугілля".

В цьому договорі зазначено, що товариство покупців зареєстроване наказом регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області № 2210 від 27.11.1996 (реєстраційний № 205/35).

Згідно акту прийому-передачі державного майна цілісного комплексу підсобного сільського господарства "Гірник" Олександрійського ВО "Олександріявугілля" від 31.01.1997, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області (продавець) передало товариству покупців - членів трудового колективу підсобного сільського господарства "Гірник" Олександрійського ВО "Олександріявугілля" (покупець) викуплене ним державне майно підсобного сільського господарства "Гірник" Олександрійського ВО "Олександріявугілля".

Відповідно до довідки Кіровоградського обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Підсобне сільське господарство "Гірник" Олександрійського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Олександріявугілля" (код 00179542) зареєстровано виконавчим комітетом міської ради народних депутатів 31.03.1995 згідно рішення № 98-р.

Згідно довідки Кіровоградського обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Сільськогосподарське колективне підприємство "Гірник" (код 00179542) зареєстровано виконавчим комітетом міської ради народних депутатів 04.02.1997 згідно рішення № 89-р.

04.03.1997 Колективному сільськогосподарському підприємству "Гірник" видано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи.

Відповідно до Доповнень до статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник", сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Гірник" є правонаступником всіх майнових прав і обов'язків КСП "Гірник".

Державний акт на право постійного користування землею № 40 від 05.04.1978 свідчить про те, що земельна ділянка, стосовно якої відповідач заявляє про право постійного користування, знаходиться в межах міста Олександрії Кіровоградської області та, з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI, належить до земель комунальної форми власності, право на розпорядження якою, відповідно, належить Олександрійській міській раді.

Земельним кодексом Української РСР 1970 року та Земельним кодексом України 1990 року було передбачено право постійного (безстрокового) користування землею, у тому числі сільськогосподарськими підприємствами і організаціями, промисловими, транспортними та іншим несільськогосподарськими підприємствами, установами і організаціями; посвідчувалось право постійного користування державними актами, які видавались і реєструвались сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З прийняттям Земельного кодексу України від 2001 року, який набрав чинності з 1 січня 2002 року, визначено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності (ст.92 в редакції, на час набуття чинності ЗК України).

Діюча норма ст. 92 ЗК України встановлює, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Пунктом 6 постанови Верховною Ради Української РСР "Про земельну реформу" N 563-XII 18.12.1990, передбачено, що громадяни, підприємства, установи й організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення у дію Земельного кодексу Української РСР, повинні до 1 січня 2008 року оформити право власності або право користування землею. Після закінчення вказаного строку раніше надане їм право користування земельною ділянкою втрачається.

Разом з цим, рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005 N 5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-XII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України та пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зазначеним рішенням Конституційного Суду України встановлено, що за статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

З урахуванням наведеного, прийняття в 2000 році Земельного кодексу України не скасовувало набуте Базою "ОРСа" права постійного користування земельною ділянкою згідно Державного акту на право постійного користування землею № 40 та не обмежувало таке право у звязку з його не переоформленням.

Матеріали справи не містять доказів припинення діяльності база "ОРСа".

Пункт 3 ч. 1 ст. 35 ЗК Української РСР 1970 року, який діяв на момент передачі м'ясорибокоптильного цеху з балансу відділу робітничого постачання в підсобне сільське господарство ВО "Олександріявугілля", передбачав, що право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі ліквідації підприємства, організації, установи.

Частиною 3 статті 35 ЗК Української РСР від 1970 року було визначено, що припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої і частиною другою цієї статті провадиться за рішенням (постановою) органів, які надали земельні ділянки, а у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої цієї статті, - за рішенням (постановою) органів, які мають право вилучати земельні ділянки.

Всупереч наведеному, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження припинення базі "ОРСа" права постійного користування землею відповідною радою.

Згідно доповнення до Статуту СТОВ "Гірник", останнє є правонаступником всіх майнових прав і обов'язків КСП "Гірник".

Докази переходу прав та обов'язків від Бази "ОРСа" ВО "Олександріявугілля" до підсобного сільського господарства "Гірник" та від останнього до КСП "Гірник" або інші докази, які надають можливість встановити, що вказані юридичні особи є однією і тією ж юридичною особою в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу прав та обов'язків від бази "ОРСа" ВО "Олександріявугілля" до СТОВ "Гірник".

Встановивши наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не надано належних доказів в підтвердження наявності у нього права постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею № 40 від 05.04.1978.

При цьому, колегія суддів враховує, що у договорі безоплатної передачі державного майна підсобного сільського господарства "Гірник" ВО "Олександрівугілля" Товариству покупців, на який в тому числі як на підставу переходу права постійного користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва від Підсобного сільського господарства Гірник до КСП Гірник, від КСП Гірник до СТОВ Гірник, посилається відповідач, у п.1.1, зокрема зазначено: "1.1. Орган приватизації зобов'язується передати у власність товариства державне майно цілісного майнового комплексу підсобного сільського господарства "Гірник", який знаходиться за адресою: 317900, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1 на земельній ділянці 1863,6 га, згідно Державного акту на вічне користування землею від 1984 року № 36, а Товариство зобов'язується прийняти майно".

Отже, з урахуванням п.1.1 зазначеного договору, майно цілісного майнового комплексу підсобного сільського господарства "Гірник" знаходиться на іншій земельній ділянці.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що нормами ЗК України, який набув чинності 01.01.2002, не передбачено можливості надання відповідачеві земельної ділянки у постійне користування, останній може оформити право користування спірною земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт нерухомості, лише на права оренди відповідно до ст.93 ЗК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, прийнятому з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування цього рішення.

З урахуванням приписів п.2 ч.4 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" відмовити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2018 у справі №912/249/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 18.09.2018

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

ОСОБА_2