ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2018 Справа № 917/2043/17

Суддя Киричук О.А., розглянувши заяву Приватного підприємства "Фратрія" про забезпечення позову по справі № 917/2043/17

за позовом Приватного підприємства "Фратрія", вул. Білоуська, 12, с. Абазівка, Полтавський район, Полтавська область, 38715; поштова адреса: 36008, м.Полтава, вул.Кагамлика, 37, оф.211

до 1.Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована", вул. Костянтинівська, 2 А, м. Київ, 04071

2. Головне управління ДФС у Полтавській області, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 ОСОБА_1, АДРЕСА_1).

про визнання недійсним аукціону,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фратрія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована" та Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання недійсним цільового аукціону від 20.09.2017р. з продажу нерухомого майна, проведеного Товарною біржею "Українська міжрегіональна спеціалізована".

12.09.2018р. позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх № 8513 від 12.09.18 р.).

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

В пункті 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначає заявник у поданій ним заяві, у провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стривер" про стягнення 2 018 667,37 грн. заборгованості за договором підряду № 19 від 21.09.2017р.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає про те, що предметом спору по справі № 917/2043/17, що перебуває у провадженні Господарського суду Полтавської області є визнання недійсним проведеного ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» аукціону з реалізації предмету податкової застави, а саме будівлі літ. Q-1 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1, яке належало боржнику ТОВ «СПІНТЕКС» (), який за результатом оскаржуваного аукціону реалізовано на користь фізичної особи ОСОБА_2, відповідно до відомостей наявних в публічному Єдиному державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

Крім того, вказує заявник, що відповідно до відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі речового права на нерухоме майно, обєкту нерухомості літ. Q-1 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1 є предметом застави відповідно до Договору Іпотеки № 1286 від 27.12.2017 року.

Заявник звертає увагу суду на те, що відповідно до даного факту виникає ризик втрати спірного майна, у разі неналежного виконання Іпотекодавцем (ОСОБА_1 Ю.) істотних умов договору іпотеки та подальшої реєстрації предмету іпотеки за Іпотеко держателем в порядку Закону України «Про іпотеку».

З огляду на це заявник вважає, що з метою недопущення реалізації обєкту нерухомого майна літ. Q-1 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1 до моменту прийняття рішення за результатом розгляду справи № 917/2043/17 є доцільним застосувати засіб забезпечення позову передбаченого статтею 137 Господарського процесуального кодексу України у вигляді заборони відчуження обєкту нерухомості літ. 0-1 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1 (трансформаторна підстанція» загальною площею 77.8 кв.м зареєстрованого в реєстрі речового права на нерухоме майно за № 101 від 16.11.2017 року Приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу ОСОБА_3.

Крім того, заявник вказує, що можлива реалізація власником обєкту нерухомості літ. Q-1 за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1, який є предметом реалізації оскаржуваного аукціону на користь третіх осіб завдає ризик повернення даного обєкту попередньому власнику - ТОВ «СПІНТЕКС» () у разі задоволення позовних вимог ПП «ФРАТРІЯ» та скасування результатів проведеного ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована», проведеного 20 вересня 2017 року за дорученням ГУ ДФС України у Полтавській області.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами), іншими особами конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість втрати спірного майна чи його реалізацію до прийняття рішення по справі без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Проте, суд відзначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв'язку з чим заява ПП «ФРАТРІЯ» визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПП «ФРАТРІЯ» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя Киричук О.А.