ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Справа № 920/242/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

за участю:

прокурора - Зливки К.О. (посвідчення № 047938 від 13.09.2017)

представника позивача - не з'явився

представника відповідача-1 - Рекухи О.В. (довіреність № 02-14/1159 від 23.04.2018) та Смоляк Л.М. (довіреність № 02-14/1874 від 02.07.2018)

представника відповідача-2 - Стеценка О.Ю. (керівник)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області (вх. № 1736 С/3) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 по справі № 920/242/18 (суддя Заєць С.В.; повний текст ухвали підписано 06.08.2018)

за позовом Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

до 1) Кролевецької міської ради Сумської області м. Кролевець,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ», м. Київ

про визнання незаконним та скасування рішення 6 сесії 7 скликання Кролевецької міської ради від 12.10.2017, визнання недійсним договору «Про встановлення земельного сервітуту» від 27.10.2017 та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми звернувся до Господарського суду Сумської області із позовом до Кролевецької міської ради Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ» про визнання незаконним та скасування рішення 6 сесії 7 скликання Кролевецької міської ради від 12.10.2017, визнання недійсним договору «Про встановлення земельного сервітуту» від 27.10.2017 та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ» повернути територіальній громаді м. Кролевець в особі Кролевецької міської ради 3/5 частини земельної ділянки площею 0,1122 га (забудовані землі, які використовуються у комерційних цілях) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі під розміщення тимчасової споруди, розташованої по вул. Виноградова, 35в, в м. Кролевець Сумської області. Крім того, прокурор просив суд стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 8524 грн. 30 коп. на користь прокуратури Сумської області.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 по справі № 920/242/18 позовну заяву Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури № 104-1997вих18 від 28.03.2018 залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України з тих підстав, що:

- прокурор, звертаючись до суду із даним позовом в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді;

- Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, в особі якого в інтересах держави звернувся заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області із даним позовом до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту прав держави щодо спірних правовідносин;

- самі лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не є достатніми для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва;

- у даній справі немає передбачених законом виключних випадків, в яких прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави.

Заступник прокурора Сумської області із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановления помилкової ухвали, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор зазначає, що питання відносно наявності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в суді суд повинен вирішувати на стадії прийняття рішення щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, а не на стадії розгляду справи по суті. Чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено право суду прийняти рішення про залишення без розгляду позову прокурора у випадку встановлення факту відсутності підстав для представництва інтересів держави в суді після відкриття провадження у справі. В даному випадку, місцевий господарський суд отримавши позовну заяву прокурора, перевіривши її на дотримання вимог, у тому числі відповідність її вимогам статті 174 Господарського процесуального кодексу України щодо повернення позову, підстав для її застосування не встановив та відкрив провадження у справі, тим самим вже підтвердивши наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Крім того, прокурор вважає, що суд першої інстанції, вмотивовуючи своє рішення щодо залишення позовної заяви прокурора без розгляду, недоречно та безпідставно послався на положення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам», оскільки вказана постанова передбачає тлумачення норм Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка вже втратила чинність, як на час звернення прокурора з позовом в даній справі, так і на час прийняття оскаржуваної ухвали, тобто до прийняття Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, що набрав чинності з 15.12.2017. Вказаним Законом Господарський процесуальний кодекс України фактично викладено в новій редакції, яка не містить в собі жодної норми, яка б регламентувала таку підставу залишення позову без розгляду як відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді або неналежне обґрунтування таких інтересів прокурором.

Поряд із цим, прокурор у своїй апеляційні скарзі зазначив, що для встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, чинне законодавство не покладає на прокурора обов'язок визначати причини невиконання уповноваженим органом своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та зазначати вжиті заходи реагування щодо притягнення до відповідальності посадових осіб уповноваженого органу.

Прокурор вважає, що суд першої інстанції не обґрунтував відсутність у прокурора процесуальної недієздатності, який звернувся до суду із даним позовом. Натомість, при зверненні до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як належного органу, прокурор належним чином обґрунтував наявність порушених інтересів держави та чітко зазначив про неналежне здійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області повноважень щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема, у позові зазначено про невжиття останнім з моменту наділення його контрольними повноваженнями жодних заходів на усунення викладених у позові порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018 для апеляційного розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Сумської області на ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 по справі № 920/242/18. Іншим учасникам справи встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу в порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України до 17.09.2018 включно. Справу № 920/242/18 призначено до апеляційного розгляду на 20.09.2018 об 11:00 год. Участь у судовому засіданні для учасників справи визнано необов'язковою.

30.08.2018 до Харківського апеляційного господарського суду від Кролевецької міської ради Сумської області надійшло клопотання про участь її представника у судовому засіданні 20.09.2018 в режимі відеоконференції, проведення якої відповідач-1 просить доручити Кролевецькому районному суду Сумської області (вул.Франка, буд.13, м.Кролевець, Сумська область, 41300).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 клопотання Кролевецької міської ради Сумської області м. Кролевець (вх. № 1146 від 30.08.2018) про участь представника у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 20.09.2018 об 11:00 по справі №920/242/18 в режимі відеоконференції - задоволено. Кролевецькому районному суду Сумської області доручено забезпечення проведення відеоконференції у справі №920/242/18.

10.09.2018, тобто у встановлений судом строк, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми надано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 7011), в якому Головне управління підтримує доводи апеляційної скарги прокурора, вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення були допущені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про залишення позову прокурора у даній справі без розгляду, через що вказана ухвала підлягає скасуванню, а справа № 920/242/18 - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

18.09.2018 від Кролевецької міської ради Сумської області м. Кролевець надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.ел.пошта 1237 від 18.09.2018), в якому відповідач-1 вважає ухвалу суду першої інстанції про залишення позову прокурора без розгляду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області залишити без задоволення, як безпідставну, оскільки судом вірно встановлено, що прокурором в даному випадку не обґрунтовано наявності підстав для здійснення ним представництва інтересів держави в суді, а Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, в особі якого в інтересах держави звернувся заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області із даним позовом до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірних правовідносин.

19.09.2018 від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання (вх. № 7321) про розгляд справи без участі його представника, у зв'язку з тим, що представник, за яким закріплений супровід даної справи № 920/242/18, не має можливості прибути у призначене судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 20.09.2018.

Згідно частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Прокурор у своїх поясненнях, наданих у судовому засіданні 20.09.2018, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 у справі № 920/242/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Уповноважені представники відповідачів у наданих суду апеляційної інстанції поясненнях у судовому засіданні 20.09.2018, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 у справі № 920/242/18 - залишити без змін.

У відповідності до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.04.2018 до Господарського суду Сумської області надійшла позовна заява Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми з вимогами: 1) визнати незаконним та скасувати рішення 6 сесії 7 скликання Кролевецької міської ради від 12.10.2017; 2) визнати недійсним договір «Про встановлення земельного сервітуту» від 27.10.2017 та 3) зобов'язати ТОВ «КОМПАНІЯ «МАСТ» повернути територіальній громаді м. Кролевець в особі Кролевецької міської ради 3/5 частини земельної ділянки площею 0,1122 га (забудовані землі, які використовуються у комерційних цілях) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі під розміщення тимчасової споруди, розташованої по вул. Виноградова, 35в, в м. Кролевець Сумської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор послався на те, що Шосткинською місцевою прокуратурою в ході здійснення представницької діяльності встановлено, що рішення 6 сесії 7 скликання Кролевецької міської ради від 12.10.2017 «Про встановлення земельного сервітуту» Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ» надано дозвіл на укладення договору встановлення особистого строкового сервітуту щодо 3/5 - частини земельної ділянки площею 0,1122 га (забудовані землі, які використовуються у комерційних цілях) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі під розміщення тимчасової споруди, розташовану по вул. Виноградова, 35в, м. Кролевець, Сумська область, за рахунок земель Кролевецької міської ради (землі житлової та громадської забудови) для провадження підприємницької діяльності терміном на п'ять років (з моменту прийняття даного рішення). На підставі вищевказаного рішення міської ради 27.10.2017 між Кролевецькою міською радою (відповідач-1) та ТОВ «КОМПАНІЯ «МАСТ» (відповідач-2) укладено договір встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки під розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що в порушення порядку набуття речових прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення у Кролевецької міської ради не було будь-яких підстав для встановлення сервітутних відносин з ТОВ «КОМПАНІЯ «МАСТ» та, відповідно, для прийняття рішення про встановлення земельного сервітуту, прокуратурою убачаються підстави для визнання незаконним та скасування відповідного рішення Кролевецької міської ради, визнання недійним договору «Про встановлення земельного сервітуту» та зобов'язання ТОВ «КОМПАНІЯ «МАСТ» повернути територіальній громаді м. Кролевець земельну ділянку, оскільки неусунення цих порушень обмежує державу в особі уповноважених органів у її використанні та залученні якнайбільшої суми грошових коштів до бюджету шляхом продажу прав на неї на земельних торгах (аукціоні), позбавляє можливості інших фізичних та юридичних осіб реалізувати свої законні права на отримання земельної ділянки у користування, отримавши перемогу у відповідних торгах, унеможливлює раціональне та ефективне використання державних коштів і створює загрозу інтересам держави у подальшому.

Разом із цим, прокурором зазначено про те, що оскільки органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області не вжито заходів щодо усунення порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності, та не оскаржено в судовому порядку рішення міської ради та договір, укладений за наслідками прийняття цього рішення, тому наявні правові підстави для звернення прокурора із даним позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області для захисту порушених прав.

02.08.2018 Господарським судом Сумської області прийнято оскаржувану ухвалу, якою залишено позовну заяву Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури № 104-1997вих18 від 28.03.2018 без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (частина третя). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (частина четверта). У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (частина п'ята).

Поряд із цим, частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частин третьої та четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді у двох виключних випадках:

1) у разі якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У першому виключному випадку передбачається наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а в другому - відсутність такого органу. Проте, правові підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

Крім того, у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, і не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовом у даній справі Заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, який є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, не вжито заходів щодо усунення порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності, а оскарження рішення міської ради та договору, укладеного за наслідками прийняття рішення, в судовому порядку цим органом не здійснено.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 1 «Положення про Головне управління Держгеокадастру в Сумській області», затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 17.11.2016 за №308 (далі - Положення) передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Відповідно до підпункту 30 пункту 4 Положення передбачено повноваження Головного управління Держгеокадастру щодо здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Враховуючи вищезазначене, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, в особі якого в інтересах держави звернувся заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області із даним позовом до суду, має підстави і можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірних правовідносин.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції також вважає необхідним зазначити, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, а тому може незалежно від підтримки прокурора здійснювати захист прав та інтересів держави у судовому порядку.

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва. У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог статей 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується також із висновками місцевого господарського суду про те, що прокурором в даному випадку необґрунтовано нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, але в підкріплення цих висновків вважає необхідним зазначити про відсутність в матеріалах справи доказів про те, що визначений прокурором орган взагалі знав про допущені порушення, про які йдеться мова у позовній заяві, усвідомлював порушення інтересів держави, але всупереч цим інтересам за їх захистом до суду не звернувся.

Також слід відзначити, що встановлені прокуратурою обставини відносно порушення Кролевецькою міською радою вимог чинного земельного законодавства при наданні відповідачу-2 дозволу на укладення договору особистого строкового сервітуту (початок жовтня 2017 року) і укладення оспорюваного договору (в кінці жовтня 2017 року), з огляду на звернення прокурора із позовом у даній справі у квітні 2018 року, тобто через півроку після виявлення відповідних порушень, не можуть свідчити про тривалий характер невжиття Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області заходів на усунення наведених у позовній заяві прокурора порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності.

Більш того, відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Таким чином, іншою необхідною умовою для здійснення прокурором представництва інтересів держави, у відповідності до приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру», є виконання прокурором обов'язку попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Тобто, виходячи зі змісту даної норми, наявність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів попереднього звернення прокурора до відповідного суб'єкта владних повноважень є обов'язковою умовою, за якої можливий судовий розгляд позову прокурора, і виключно у разі її дотримання прокурор набуває відповідних процесуальних повноважень (процесуальної дієздатності).

До позовної заяви прокурором надано лист Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури від 28.03.2018 за вих. № 104-1996вих-18, в якому Головне управління Держгеокадастру у Сумській області було повідомлено, що Кролевецьким відділом Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області підготовлено позовну заяву до Кролевецької міської ради Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ» щодо визнання незаконним та скасування рішення «Про встановлення земельного сервітуту», визнання договору «Про встановлення земельного сервітуту» недійсним та зобов'язання вчинити певні дії. Також у цьому листі зазначалося, що позовну заяву найближчим часом буде скеровано до Господарського суду Сумської області для розгляду по суті.

Однак проведеним дослідженням матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення (вручення) вказаного листа Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області (відповідальним особам управління).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не підтверджено виконання ним приписів частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме попереднього, до звернення до суду, повідомлення про намір звернення до суду із позовом відповідного суб'єкта владних повноважень.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що прокурором в даному спірному випадку не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду від імені суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням відповідних доказів, які б підтверджували наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Більш того, у даній справі відсутні передбачені законом виключні випадки, в яких прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави.

Проте, 03.04.2018 Заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до Кролевецької міської ради Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «МАСТ» звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до положень статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24.04.2018 об 11:00 год. У судовому засіданні 24.04.2018 судом першої інстанції постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 22.05.2018 об 11:10 год. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з 05.06.2018 по 04.07.2018 та відкладено підготовче засідання на 14.06.2018 на 11:30 год. Проте, 14.06.2018 розгляд даної справи не відбувся, у зв'язку з перебуванням судді, що розглядає дану справу на лікарняному. Ухвалою господарського суду Сумської області від 15.06.2018 розгляд підготовчого засідання призначено на 27.06.2018 об 11:20 год. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.06.2018 підготовче засідання відкладено на 03.07.2018 о 12:30 год. Ухвалою суду від 03.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.07.2018 о 12:20 год. Ухвалою суду від 24.07.2018 розгляд справи по суті відкладено на 02.08.2018 о 12:00 год.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Однак право суду на залишення позовної заяви без розгляду передбачено і на стадії розгляду справи по суті, а саме відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи по суті встановлено, що в даному випадку прокурор не обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, за яких можливий судовий розгляд його позову, а отже прокурор не набув відповідних процесуальних повноважень (процесуальної дієздатності), тому позов правомірно залишено без розгляду з посиланням на приписи пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Тож доводи прокурора про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні рішення про залишення позову без розгляду на стадії вирішення справи по суті не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Поряд із цим, доводи скаржника щодо безпідставного посилання місцевого господарського суду на роз'яснення постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам», колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначення судом в оскаржуваній ухвалі вказаної постанови пленуму, жодним чином не вплинуло на законність прийнятого рішення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи все вищезазначене та те, що прокурором не обґрунтовано наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при зверненні із позовом у даній справі, відповідне свідчить про відсутність у нього процесуальної дієздатності, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про залишення позовної заяви прокурора без розгляду.

Аргументи, викладені Заступником прокурора Сумської області в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ним ухвали, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи та положеннями чинного законодавства, не спростовують обґрунтованого висновку суду першої інстанції, оскільки фактично зводяться до незгоди із даним судовим рішенням.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Заступника прокурора Сумської області без задоволення, а ухвали Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 по справі № 920/242/18 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга прокурора залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.08.2018 по справі № 920/242/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.09.18

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.