За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт»
до Фонду соціального страхування України
простягнення 3816179,95 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Багнюк І.І.
від позивачане з'явилися
від відповідачаЛевшунов Д.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 3816179,95 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 у справі №910/10143/17 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 1909926,60 грн, пеню у розмірі 129938,38 грн, 3% річних у розмірі 235942,76 грн, інфляційні втрати у розмірі 1538181,08 грн та судовий збір у розмірі 57209,83 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 замінено Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на правонаступника - Фонд соціального страхування України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 у справі №910/10143/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.03.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №910/10143/17 скасовано та справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Фонду соціального страхування України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» суму основного боргу у розмірі 1909926,60 грн, пеню у розмірі 129938,38 грн, 3% річних у розмірі 235942,76 грн, інфляційні втрати у розмірі 1538181,08 грн; в іншій частині позову відмовлено. Витрати по сплаті судового збору покладено на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: стягнуто з Фонду соціального страхування України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» 57209,83 грн.

27.08.2018 до закінчення судових дебатів у справі від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат у справі в порядку ст. 221 Господарського процесуального кодексу України. У заяві позивач зазначає, що оплата вартості правової допомоги відповідно до договору здійснюється за результатом надання правової допомоги та визначається виходячи з її фактичних обсягів. Наразі у позивача відсутні належні та допустимі докази щодо розміру судових витрат (акт приймання-передачі наданої правової допомоги з затвердженим погодинним реєстром та банківська виписка про оплату), у зв'язку з чим позивач просить надати йому п'ять днів після ухвалення судового рішення для подання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 17.09.2018.

03.09.2018 від позивача надійшла заява про понесені витрати на правову допомогу, в якій позивач просить стягнути з відповідача компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 41835,00 грн.

14.09.2018 від позивача надійшла заява про розгляд питання про судові витрати за відсутності представника позивача.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» про розгляд питання про судові витрати за відсутності представника позивача судом задоволено.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти заяви заперечив, зазначив, що наведений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним та необґрунтованим.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що 17.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» та адвокатом Ципляк Павлом Сергійовичем було укладено Договір про надання правової допомоги №15/18, в за умовами якого адвокат надає клієнту повний комплекс правової допомоги щодо представництва інтересів клієнта по справі №910/10143/17, в тому числі (але не обмежуючись): правовий аналіз документів, здійснення адвокатських запитів, вироблення правових заходів і засобів, вжиття яких необхідне в процесі надання правової допомоги, складання процесуальних документів, необхідність в яких виникає в процесі надання правової допомоги, участь у судових засіданнях в якості представника, виконання інших завдань за дорученням клієнта, що може оформлюватись окремо додатковою угодою.

Як зазначає позивач, відповідно до умов договору (п. 2 додатку №2до договору про надання правової допомоги) розмір вартості правової допомоги дорівнює гривневому еквіваленту 100 доларів США за годину надання правової допомоги та корегується безпосередньо в акті приймання-передачі послуг на підставі актуального курсу на момент підписання. Позивач вказує, що за результатами розгляду даної справи, адвокатом нараховано, а позивачем сплачено сплатило гонорар за надання професійної правничої допомоги у справі в сумі 41835,00 грн.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №15/18 від 17.04.2018, ордер серії АА№100723 від 15.05.2018, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.08.2018, квитанції про сплату вартості наданих послуг.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» також роз'яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Однак, із наданих позивачем документів не вбачається, що витрати у розмірі 41835,00 грн (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі №910/10143/17, обставини даної справи та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов'язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Так, з акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.08.2018 слідує, що загальна вартість наданих послуг була розрахована, виходячи з того, що адвокатом в межах надання правової допомоги були здійснені наступні дії: підготування та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (загальна вартість 1394,50 грн); підготування та подання заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (загальна вартість 1394,50 грн); ознайомлення з матеріалами справи у Господарському суді міста Києва (2789,00 грн); формування правової позиції, підготування та подання письмових пояснень з урахуванням постанови Верховного Суду, додаткових письмових пояснень, заперечень щодо призначення експертизи (загальна вартість 11156,00 грн); ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді міста Києва (загальна вартість 2789,00 грн); участь у підготовчих засіданнях у справі (загальна вартість 8367,00 грн); формування правової позиції, підготування та подання відповіді на відзив, заперечень проти заяви про застосування строків позовної давності (загальна вартість 5578,00 грн); формування правової позиції, підготування та подання заяви про визнання поважними причин пропущення позовної давності (загальна вартість 2789,00 грн); участь в засіданні у розгляді справи №910/10143/17 по суті (загальна вартість 5578,00 грн).

Проте, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Фонду соціального страхування України (04070, м.Київ, вулиця Боричів Тік, будинок 28, ідентифікаційний код 40210180) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаСофт» (76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Галицька, будинок 32, офіс 21, ідентифікаційний код 32872704) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 20.09.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова