УХВАЛА

м. Київ

13.09.2018Справа № 910/16430/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Жука В.М., розглянувши матеріали справи №910/16430/14

За заявою Державної адміністрації залізничного транспорту України

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі №910/16430/14

за позовом Антимонопольного комітету України

до Державної адміністрації залізничного транспорту України

про стягнення 100000000 грн.

Представники сторін:

від позивача - Данилов К.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Корсун Ю.Ю. (представник за довіреністю);

Лях К.М. (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі №910/16430/14, позов Антимонопольного комітету України задоволено, стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України штраф у розмірі 100000000 грн. та пеню в сумі 100000000 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 апеляційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі №910/16430/14 залишено без змін.

28.09.2015 господарським судом міста Києва, на виконання рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі №910/16430/14, яке було залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 у справі №910/16430/14 скасовано в частині задоволення позову повністю, зокрема, стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України пені в сумі 100000000 грн. Справу у відповідній частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

За наслідками нового розгляду вказаної справи, рішенням господарського суду міста Києва від 10.07.2016 у справі №910/16430/14, позов Антимонопольного комітету України задоволено, стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України пеню в сумі 100000000 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 апеляційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України на залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року у справі №910/16430/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі №910/16430/14 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

За наслідками нового розгляду вказаної справи, рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі №910/16430/14, позов Антимонопольного комітету України задоволено, стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України пеню в сумі 100000000 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 апеляційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України на залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 року у справі №910/16430/14 залишено без змін.

06.06.2017 господарським судом міста Києва, на виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі №910/16430/14, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі №910/16430/14 залишено без змін, а касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України - без задоволення.

03.08.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Державної адміністрації залізничного транспорту України надійшла заява про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2018 розгляд заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню призначено на 06.09.2018.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви, з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши, що рішення господарського суду міста Києва, на підставі яких були видані відповідні накази залишені без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, набрали законної сили, а відтак є обов'язковими для виконання.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив визнати накази господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню слід відмовити з наступних підстав.

Звертаючись із розглядуваною заявою, заявник зазначив, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду у відповідача, у зв'язку із оскарженням рішення Антимонопольного комітету України яким було накладено на останнього пеню та штраф, не минув визначений Законом двомісячний термін на добровільне виконання такого рішення. Заявник зазначає, що станом на момент порушення провадження у даній справі, враховуючи періоди оскарження рішень АМКУ, у останнього минуло лише 47 днів на добровільне виконання такого рішення. Відтак, на думку заявника, позивач на момент звернення до суду із даним позовом фактично не набув права на таке звернення, а предмет спору був відсутнім, у зв'язку з чим, суд при розгляді даної справи мав припинити провадження у справі на підставі ст.80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент розгляду вказаної справи).

З огляду на викладене, заявник вважає, що накази господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 є такими, що не підлягають виконанню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 на підставі якого було видано відповідний наказ від 28.09.2015 про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. та пені в сумі 100000000 грн. залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 в частині стягнення з штрафу у розмірі 100000000 грн.

В той же час, рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 на підставі якого було видано відповідний наказ від 06.06.2017 про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України пені в сумі 100000000 грн. залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що рішення господарського суду міста Києва, на підставі яких було видано накази від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 наразі набрали законної сили, не скасовані в судах апеляційної та касаційної інстанції, а відтак є чинними та мають бути виконанні у відповідності до положень чинного законодавства.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту добровільного виконання боржником вказаних рішень суду.

В той же час, зі змісту поданої Державною адміністрацією залізничного транспорту України заяви, вбачається, що боржником не надаються докази добровільного виконання рішень суду, або докази на підтвердження факту, що зазначені накази були видані помилково. У даному випадку суд зазначає, що всі доводи боржника ґрунтуються на непогодженні із рішеннями суду, прийнятими за результатами розгляду даної справи.

Суд зазначає, що правом перегляду рішень судів першої інстанції, у відповідності до положень чинного законодавства, наділені апеляційні та касаційні суди, відтак господарський суд міста Києва не наділений правом переглядати законність прийнятих рішень у даній справі.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.328 Господарського процесуального кодексу України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст.232, 233, 234, 240, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Дата підписання: 13.09.2018

Суддя Я.В. Маринченко