ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2018 року Справа № 923/1720/13

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону по справі

за заявою: Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, ідентифікаційний код 38697233, вул. І.Кулика, 143-а, м. Херсон,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Капітал", ідентифікаційний код 32725579, вул. Марії Фортус, 36, м. Херсон,

про банкрутство,

за участі представників сторін:

від кредиторів: ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі - Кромп О.П., довіреність № 8171/8/21-22-10-05 від 11.06.2018; ПАТ "Дельта банк" - Биковський Д.Ю., довіреність б/н від 29.06.2018;

від боржника: ліквідатор - арбітражний керуючий Ляшко О.В.;

в с т а н о в и в:

Справа знаходиться в ліквідаційній процедурі, введеній постановою господарського суду від 04.09.2014, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Ляшко Олександр Віталійович.

До господарського суду 19.06.2018 надійшла заява від кредитора ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, заява мотивована наступним.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 13.11.2014 визнано вимоги АТ "Дельта Банк" на суму 77 897 179,28 грн. - позачергове погашення за рахунок майна банкрута, що є предметом застави (іпотеки), заставна вартість майна складає 21 193 536,00 гривень, до якого входять:

1. За Іпотечним договором №13/21/І04/08-КЛТ від 29.10.2008 року:

- склад металу та ділових відходів, який знаходиться за адресою: місто Херсон, Карантинний острів, будинок 1, складається з адмінбудівлі зі складом (літ. Ш 14) загальною площею 496,7 кв.м., відкритого складу (№17), мостіння (№І)

Загальна вартість складає 758 400,00 грн.

2. За Іпотечним договором №13/36//І01/06-КЛТ від 13.06.2006 року:

- об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: місто Херсон, вул. Марії Фортус, 36, які складаються з адміністративно-побутового корпусу (літ. А) загальною площею 3836,1 кв.м.; цеху складання автомобілів (літ. Б) загальною площею 8 535,8 кв.м.; складу "Коресень" (літ. Е) загальною площею 1 278,7 кв.м.; складу (літ. Д) загальною площею 2 957,8 кв.м.; що складається із складів "Канськ-1" та "Канськ-2".

Заявнику стало відомо, що відповідно про результати аукціону з продажу майна ТОВ "Інвест-капітал", що 01.06.2018 було проведено другий повторний аукціон з продажу заставного майна АТ "Дельта Банк", вартість реалізації якого склала 384 448,03 грн.

ПАТ "Дельта Банк" не погодившись з результатами аукціону, вважає, що реалізацію іпотечного майна було проведено з порушенням вимог Закону про банкрутство, що призвело до реалізації заставного майна без погодження з іпотекодержателем та за ціною, значно нижчою ніж реальна ринкова вартість майна, а тому вважає, що результати аукціону підлягають скасуванню.

В забезпечення вимог заявника ухвалою суду від 20.06.2018 вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт та заборонено ліквідатору до розгляду заяви по суті вчиняти дії по відчуженню (передачі) майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Капітал", ідентифікаційний код 32725579, вул. Марії Фортус, 36, м. Херсон, що продавалося з аукціону.

Відповідно до ч. 8 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Судове засідання неодноразово відкладалося з метою виконання сторонами своїх прав і обов'язків, вчинення відповідних процесуальних дій.

В судовому засіданні 11.09.2018 представник заявника підтримав вимоги банку з підстав, викладених у заяві, пояснивши, що виключне право надавати згоду на продаж майна, що є предметом забезпечення належить іпотекодержателю, а тому вважає, що ліквідатор не мав права здійснювати продаж майна нижче від ціни, яка вказана кредитором у дозволі на продаж майна. Представник кредитора зазначив, що кредитором не заявлялися на адресу боржника, ліквідатора або господарського суду інші способи задоволення вимог за рахунок майна, оскільки вважає, що у разі порушення справи про банкрутство іпотекодателя іпотекодержатель може задовольнити свої вимоги лише одним шляхом - через продаж майна у процедурах провадження у справі про банкрутство.

В обґрунтування своїх доводів та вимог заявник зазначає про наступне.

Відповідно до повідомлення про результати аукціону з продажу майна ТОВ «Інвест-капітал», яке було розміщене на сайті Вищого господарського суду України 05.06.2018 за номером публікації №51883, 01.06.2018 було проведено другий повторний аукціон з продажу заставного майна АТ «Дельта Банк». Вартість реалізації складає 384 448,03 грн.

АТ «Дельта Банк» не погоджується з результатами аукціону, та вважає, що реалізацію іпотечного майна було проведено з порушенням вимог Закону про банкрутство, що призвело до реалізації заставного майна за ціною, значно нижчою ніж реальна ринкова вартість майна, а тому результати аукціону підлягають скасуванню.

Підставами для скасування результатів аукціону заявник вважає порушення норм матеріального права, зокрема передбачених ст.ст. 40-44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» приписів, що ліквідатор забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку, використовуючи певні повноваження, у тому числі продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому Законом про банкрутство.

Майно, що продавалося на аукціоні забезпечує вимоги заявника.

Заявник вказує, що нормами ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Заявник як заставодержатель вважає, що ліквідатор не мав права продавати майно, що є предметом забезпечення нижче ніж та ціна продажу, яку вказав (погодив) банк Листом-погодженням від 26.04.2018 року. Цим листом АТ «Дельта Банк» надано згоду на проведення другого повторного прилюдного аукціону з продажу заставного майна боржника за початковою вартістю 12814940,80грн. з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошення про проведення аукціону. Всупереч наданим банком вказівкам щодо можливої мінімальної ціни продажу та в порушення приписів ч. 4 ст.42 Закону про банкрутство ліквідатор здійснив реалізацію заставного майна, яке має вартість за оцінкою в сумі 20023345,00 грн., за 384 448,03грн., що на думку заявника порушує його майнові права та інтереси щодо максимального задоволення своїх грошових вимог за рахунок цього майна. Вважає, що порушено принципи справедливості та верховенства права, які прямо випливають з припису законодавця про виключне право забезпеченого кредитора на надання згоди на продаж майна у ліквідаційній процедурі. Отже, просить скасувати результати аукціону.

Ліквідатор проти вимог заявника заперечує. Щодо твердження заявника про наявність порушення ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор зазначає, що твердження не відповідає дійсності, оскільки АТ «Дельта Банк» було неодноразово надано згоду на продаж заставного майна, зокрема:

1) Листом від 02.09.2016 № 18.5/2119 АТ «Дельта Банк» надав згоду на проведення першого прилюдного аукціону з продажу всього майна боржника як цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупності всіх визнаних у справі про банкрутство ТОВ «Інвест-Капітал» вимог, без можливості пониження початкової вартості.

В листі банку також зазначено: «У випадку якщо перші прилюдні торги з реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу не відбудуться, здійснити продаж майна, що забезпечує вимоги АТ «Дельта Банк», окремими лотами за початковою вартістю та на умовах, окремо погоджених письмово з АТ «Дельта Банк» на підставі здійснених суб'єктом оціночної діяльності, що акредитовані у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, висновків про вартість майна у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». (Аукціон не відбувся).

2) Листом від 26.10.2016 № 18.5/2289 АТ «Дельта Банк» надав згоду на проведення повторного прилюдного аукціону з продажу всього майна боржника як цілісного майнового комплексу за початковою вартістю - 64 748 614,58 гривень. В листі також зазначено: «У випадку якщо повторні прилюдні торги з реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу не відбудуться, здійснити продаж: майна, що забезпечує вимоги АТ «Дельта Банк», окремими лотами за початковою вартістю та на умовах, окремо погоджених письмово з АТ «Дельта Банк» на підставі здійснених суб'єктом оціночної діяльності, що акредитовані у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, висновків про вартість майна у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». (Аукціон не відбувся).

3) Листом від 29.12.2017 № 23.1/916 АТ «Дельта Банк» надав згоду на проведення:

- другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 51 798 891,66 гривень та з можливістю ' пониження початкової вартості, але не нижче оціночної вартості, яка складає 20203541,00 гривень.

- першого аукціону з продажу заставного майна банкрута за початковою вартістю, що визначена ПП «ТА-Експерт-Сервіс» - 20 023 345,00 гривень без можливості пониження початкової вартості.

В листі також зазначено: «У випадку якщо перший аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ «Дельта Банк».

Зазначені вище аукціони не відбулись, тому в подальшому ліквідатор виконав волю заставодержателя та погодив з ним подальші дії, зокрема:

Листом від 01.03.2018 № 23.1/1051 Банк надав згоду на проведення повторного аукціону з продажу заставного майна АТ «Дельта Банк» за початковою вартістю 16018676,00 гривень з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. В листі також зазначено: «У випадку, якщо повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ «Дельта Банк». (Аукціон не відбувся).

Листом №23.1/2181 від 26.04.2018 АТ «Дельта Банк» надано згоду на проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна АТ «Дельта Банк» за початковою вартістю 12 814 940,80 гривень з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. В листі також зазначено: «У випадку, якщо другий повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ «Дельта Банк».

Ліквідатор зазначає, що з метою продажу майна банкрута на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України були оприлюднені оголошення про проведення першого, повторного та другого повторного аукціонів з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ «Інвест-Капітал», а також першого, повторного та другого повторного аукціонів з продажу майна ТОВ «Інвест-Капітал», що є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк». У зв'язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, перший, повторний та другий повторний аукціони з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ «Інвест- Капітал», а також перший та повторний аукціони з продажу майна ТОВ «Інвест-Капітал», що є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк» визнані такими, що не відбулися, про що на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було оприлюднено відповідні повідомлення про результати проведення аукціонів. 01.06.2018 року на другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута, яке є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк», зазначене майно було продане за 384 448,03 грн.

При цьому визначення початкової вартості продажу майна на аукціонах, та граничної межі, до якої на аукціоні може бути знижена початкова вартість майна, здійснювалося відповідно до приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що узгоджується з ч,4 ст.42 Закону.

Порядок та умови продажу заставного майна банкрута, зазначені АТ «Дельта Банк» у відповідних листах-погодженнях, були враховані під час продажу майна банкрута лише в тій частині, яка відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки відповідно до приписів ч.4 ст. 42 Закону, згода на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, є безумовною. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Ліквідатор стверджує, що його дії відповідають правовим позиціям в усталеній судовій практиці Верховного Суду з вирішення спорів щодо реалізації заставного майна в ліквідаційній процедурі. Ліквідатор вважає, що ним у своїй діяльності дотримано як прав забезпеченого кредитора так і порядку і умов продажу майна відповідно до приписів Закону.

Представник кредитора ПАТ «Дельта Банк» погодився з запереченнями ліквідатора, зазначивши, що в ліквідаційній процедурі майно дійсно було виставлене на продаж через аукціони шість разів, із три - у складі цілісного майнового комплексу боржника, та три рази - за визначеними і погодженими з заставодержателем лотами.

Щодо порядку організації продажу майна у забезпеченого кредитора ПАТ «Дельта Банк» немає претензій до ліквідатора, оскільки порядок продажу, передбачений Законом, було дотримано ліквідатором та організатором аукціону, просить розглянути заяву у межах заявлених вимог.

Представник ПАТ «Дельта Банк» уточнив, що банк вважає порушенням його прав відступ ліквідатора від дозволеної банком мінімальної ціни продажу майна. Відхід від вказівки банку, за твердженням представника ПАТ «Дельта Банк» є протиправним. Зменшення ціни нижче дозволеної банком як правоволодільцем, на його думку, мало бути додатково погоджено з ним як власником права.

Конкурсний кредитор Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зазначив свою позицію стосовно продажу майна, що забезпечує вимоги кредитора ПАТ «Дельта Банк», яка підтримана представником в судовому засіданні, вказавши, що права податкового органу в процесі продажу майна не порушено, питання стосується виключно прав заявника, тому у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши доводи і заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Ухвалою від 21.01.2014 господарський суд відкрив цю справу про банкрутство.

Постановою 04.09.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік.

Ухвалою від 13.11.2014 року судом затверджено реєстр вимог кредиторів у процедурі ліквідації банкрута, відповідно до якого до реєстру включено, зокрема, вимоги конкурсного кредитора: Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, правонаступником якої у справі є Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в сумі 2823396,43 грн. - 3 черга, 215192,51 грн. - 6 черга; та вимоги забезпеченого кредитора: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на суму 77897179,28 грн., які підлягають задоволенню позачергово за рахунок майна банкрута, що є предметом застави (іпотеки).

Строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався через неможливість складання і подачі до суду на затвердження ліквідаційного балансу.

Ухвалою від 15.05.2018 господарським судом вкотре продовжено строк ліквідаційної процедури, метою якої є лише питання продажу майна, що є предметом забезпечення грошових вимог кредитора ПАТ "Дельта Банк". У цій ухвалі судом досліджено, зокрема, обставини інвентаризації, оцінки та здійснення продажу майна боржника, що є предметом застави. Так, судом встановлено, що ліквідатором забезпечено збереження майна банкрута, укладено угоди про проведення оцінки майна, яке є предметом забезпечення (іпотеки) за вимогами АТ "Дельта Банк", визначено його ринкову вартість - 20 023 345,00грн., про що було повідомлено ПАТ "Дельта Банк" листом від 23.11.2017, визначено ринкову вартість іншого майна, вільного від обтяжень і не є предметом забезпечення - 180 196,00грн.

Встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" надавав листи-погодження щодо продажу забезпеченого майна від 02.09.2016, та від 26.10.2016 року, надано згоду на проведення на першому і повторному прилюдному аукціоні з продажу всього майна боржника як цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупності всіх визнаних у справі про банкрутство ТОВ «Інвест-капітал» вимог, за початковою вартістю 64 748 614, 58 гривень. Вказані аукціони не відбулися.

В подальшому листом від 29.12.2017 за № 23.1/916 ПАТ "Дельта Банк" надав згоду на проведення:

- другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 51 798 891,66 гривень та з можливістю пониження початкової вартості, але не нижче оціночної вартості, яка складає 20 203 541,00 гривень.

- першого аукціону з продажу заставного майна банкрута за початковою вартістю, що визначена ПП "ТА-Експерт-Сервіс" - 20 023 345,00 гривень без можливості пониження початкової вартості.

Листом від 01.03.2018 № 23.1/1051 надав згоду на проведення повторного аукціону з продажу заставного майна АТ "Дельта Банк" за початковою вартістю 16018676,00 гривень з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Кредитором зазначено, що у випадку, якщо повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ "Дельта Банк".

Зазначені аукціони організовані відповідно до приписів закону та вимог забезпеченого кредитора, але визнані такими, що не відбулися.

Останнім Листом № 23.1/2181 від 26.04.2018 ПАТ "Дельта Банк" надано та надісладно до суду згоду на проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна АТ "Дельта Банк" (том 9 с. 36-37), за початковою вартістю 12 814 940,80 грн. з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Кредитором зазначено, що у випадку, якщо повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням ПАТ "Дельта Банк".

Отже, забезпечений кредитор ПАТ "Дельта Банк" надав згоду на продаж майна, право на яке належить йому, за ціною не нижче 6 407 470,40 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України (Підстави звільнення від доказування) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд не має будь-яких сумнівів щодо достовірності обставин, які були предметом розгляду судом і учасниками справи при розгляді звіту ліквідатора та дотримання ним умов і порядку продажу майна. Ці обставини визнаються сторонами, отже вони не підлягають доказуванню.

Згідно приписів ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Предметом спору відповідно до заяви кредитора ПАТ "Дельта Банк", є дійсність результатів аукціону з реалізації заставного майна в процедурі ліквідації банкрута, що проведений 01.06.2018 року, про недійсність якого заявлено кредитором виключно з підстав продажу заставного майна нижче ціни, яка погоджена забезпеченим кредитором.

Предметом доказування у даному спорі є обставини, що підтверджують порушення ліквідатором суб'єктивних прав забезпеченого кредитора, які передбачені нормами матеріального та процесуального права щодо продажу майна забезпеченого кредитора нижче ціни продажу, згода на яку надана кредитором. Отже суд має з'ясувати, чи порушене ліквідатором виключне право забезпеченого кредитора при продажу майна.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що листом № 23.1/2181 від 26.04.2018 кредитором ПАТ "Дельта Банк", вимоги якого забезпечені майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Капітал", ідентифікаційний код 32725579, вул. Марії Фортус, 36, м. Херсон, надано згоду ліквідаторові у справі про банкрутство на проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна ПАТ "Дельта Банк" (том 9 с. 36-37), за початковою вартістю 12 814 940,80грн. з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Кредитором, окрім того, зазначено, що у випадку, якщо повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ "Дельта Банк".

Оголошення про проведення аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал», призначеного на 01.06.2018, розміщено на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України 02.05.2018 року (том 9 а.с. 96-104). Оголошення передбачає продаж майна з початковою вартістю 12 814 940,80грн., на умовах другого повторного аукціону, з можливістю зниження початкової вартості. У розділі «відомості щодо обтяжень майна» зазначено, що наявна згода на реалізацію майна. При цьому, в оголошені не вказано про згоду кредитора на пониження вартості не нижче, ніж до 50 відсотків від початкової.

Згідно Повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал», призначеного на 01.06.2018 номер публікації: 51883, від 05.06.2018 на сайті ВГСУ та на сайті Міністерства Юстиції України Товарна біржа «ЕЛАДА», , Миколаївське шосе, б.25, м. Херсон, яка є організатором аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал» (), повідомила, що відбувся другий повторний аукціон з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал», призначеного на 01.06.2018р. о 14-00 год. по Лоту №1: Будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Херсон, вулиця Фортус Марії, 36: адміністративно-побутовий корпус, А, загальною площею 3 869,7 м.кв., цех зі складання автомобілів, Б, загальною площею 8 536,3 м.кв., склад «Канск-1», «Канск-2», Д, загальною площею 2 955,6 кв.м., склад «Коростень», Е, загальною площею 1 287,4 кв.м., адміністративна будівля, Ш14, загальною площею 504,1 кв.м., свердловина, 3, огорожа, 2, 7, мостіння, І. Вартість продажу (запропонована переможцем ціна): 384 448,03 (триста вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім) гривень 03 копійки, без ПДВ.

Отже, майно, що є предметом іпотеки і виключне право на яке належить кредиторові, було продане без урахування його волевиявлення про продаж за ціною не нижче 6 407 470,40 грн. Фактична ціна продажу майна становить 384 448,03 грн. без ПДВ.

Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Судом з'ясовано, що підтверджено в судовому засіданні представником заявника, заявником ПАТ "Дельта Банк" як забезпеченим кредитором не заявлялися інші способи виконання зобов'язань боржника з метою задоволення його вимог як іпотекодержателя, окрім такого способу як продаж майна в ліквідаційній процедурі самим ліквідатором та виплата отриманих від продажу майна коштів. Ця обставина підтверджується наявними у справі доказами, відповідно до яких вбачається, що ПАТ "Дельта Банк" надавав ліквідатору лише дозволи на продаж майна, що належить до його права, не заявляючи про інші права, які йому належать, зокрема, відповідно до договорів іпотеки та згідно Закону України «Про іпотеку».

Норми права, що регулюють правовідносини задоволення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Право звернення стягнення на майно боржника виникло у кредитора ПАТ "Дельта Банк" до дня порушення справи про банкрутство на підставі договорів іпотеки №13/36//І01/06-КЛТ від 13.06.2006 та №13/21/І04/08-КЛТ від 29.10.2008 року.

Правові підстави та порядок задоволення вимог іпотекодержателя визначені розділом V Закону України «Про іпотеку» (ст.ст. 33-37).

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» прямо приписано, що у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Законом України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Внаслідок відкриття справи про банкрутство згідно ч. 9 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку, крім, зокрема, випадків звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Статтею 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено наслідки визнання боржника банкрутом, зокрема, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується, а строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

Відповідно до приписів частини 1 та частини 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Ліквідаційна маса) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім окремих видів майна.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Продаж майна банкрута) після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону або продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Згідно положень ч. 9 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, суд доходить висновку, після порушення справи про банкрутство, у тому числі у процедурі ліквідації банкрута забезпечений кредитор як іпотекодержатель набуває право:

- звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, визначений Законом України «Про іпотеку»;

- надати згоду на продаж майна ліквідатором як застосування іншого (альтернативного) способу задоволення своїх грошових вимог, та отримання грошових коштів від продажу такого майна.

У цій справі забезпеченим кредитором ПАТ "Дельта Банк" надано згоду та обрано саме продаж майна банкрута ліквідатором, а ліквідатором здійснено продаж майна у спосіб визначений законом та погоджений забезпеченим кредитором.

Правове регулювання можливості зниження початкової вартості майна при проведенні аукціону.

Відповідно до приписів ст. 65 Закону якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Статтею 66 Закону визначено, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Отже, Законом передбачено можливість як збільшення, так і зниження ціни під час проведення аукціону, тому продаж майна на аукціоні за ціною, нижчою від початкової або ринкової вартості, прямо передбачений Законом.

Судом встановлено, що ліквідатором на вимогу кредитора здійснено шість спроб продажу спірного майна на аукціоні, який організовано відповідно до законодавства, у тому числі двічі за правилами другого повторного аукціону.

За наведених обставин продажу майна твердження ПАТ "Дельта Банк" про порушення ліквідатором ст. 44 та ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є необґрунтованим, оскільки реалізація майна банкрута на другому повторному аукціоні відбулася за ціною, яка відповідає виявленому ліцитатором бажанню учасника аукціону укласти договір.

Ліквідатор, таким чином вжив максимально можливих заходів для здійснення продажу майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу.

Заявником ПАТ "Дельта Банк" не надано доказів про наявні звернення від осіб, які бажали б придбати продане майно за вищою ціною, ніж ціна продажу, або яким було би обмежено можливість участі в аукціонах з продажу майна банкрута.

Суд зазначає, що кредитор ПАТ "Дельта Банк", надаючи згоду на продаж майна на другому повторному аукціоні мав можливість передбачити результат продажу майна, який мав бути здійснений відповідно до припису Закону - на зниження від початкової вартості на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Кредитор, при цьому, не виявив бажання про альтернативний спосіб погашення своїх вимог, зокрема, шляхом отримання предмету іпотеки у свою власність за його вартістю для задоволення своїх грошових вимог тощо.

Судова практика та правові висновки Верховного суду.

Постановою Верховного Суду від 26.04,2018 у справі № 18/1355/12 зазначається, що положеннями статті 42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для формування ліквідаційної маси банкрута. При цьому, падання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

Колегія суддів відзначає, що передбачений наведеною вище нормою дозвіл дається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника (зокрема, не на проведення конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута) ».

Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 915/220/14.

Також, у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 905/3594/15, вказано, зокрема, що встановлення забезпеченим кредитором умов та обмежень до процедури реалізації майна банкрута суперечать положенням статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Крім того, ні стаття 42 зазначеного Закону, ні норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом».

Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 29,03.2018 у справі № 904/3719/15, також суд зазначив, що Закон про банкрутство не містить положень, які б надавали забезпеченому кредитору право обирати умови та порядок реалізації заставного майна, в тому числі і погоджувати початкову вартість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Приймаючи судове рішення у цій справі суд враховує приписи ч. 4 ст. 238 ГПК України, відповідно до якої зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дотримуючись єдності судової практики застосовує до спірних правовідносин норми ст. 42, 44, 45, 65, 66 відповідно до висновків, що викладені у постановах Верховного Суду при розгляді подібних спорів.

Отже, посилання заявника на наведені норми права і їх правове тлумачення не відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду при розгляді подібних спорів, що стосуються продажу заставного майна ліквідатором та отримання згоди забезпеченого кредитора.

Твердження заявника, що ліквідатор діяв не сумлінно при виконанні своїх обов'язків не відповідає фактичним обставинам, що встановлені судом.

За таких обставин та правових підстав суд доходить висновку про відмову заявнику у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 40, 42, 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону, що відбувся 01.06.2018, з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-капітал", ідентифікаційний код 32725579, вул. Марії Фортус, 36, м. Херсон, яке є предметом забезпечення (іпотеки) грошових вимог кредитора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.09.2018

Суддя П.Д. Пригуза