ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" серпня 2018 р. Справа № 911/1885/18

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО», 08720, Київська обл., м. Українка, вул. Пролетарська, буд. 58-б, код 39651630

про порушення справи про банкрутство

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла заява боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» № 1-2507/18 від 25.07.2018 р. (вх. № 1951/18 від 23.08.2018 р.) про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» посилається на те, що останнім було вжито всі заходи, передбачені законодавством, та встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на приписи статей 11, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство.

При цьому, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Провадження у справах про банкрутство окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Подана заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» заяви № 1-2507/18 від 25.07.2018 р. про порушення справи про банкрутство, заявником зазначено в якості боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО», проте, як вбачається зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 28.08.2018 р., найменуванням юридичної особ за кодом 39651630 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО ТРЕЙД», а не ТОВ «ІНВЕСТ АГРО».

Поряд з цим, заявником не дотримано вказаних вище вимог, оскільки у поданій заяві адресу боржника зазначено як: 08720, Київська обл., м. Українка, вул. Пролетарська, буд. 58-б, в той час як згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 28.08.2018 р., юридичною адресою ТОВ «ІНВЕСТ АГРО ТРЕЙД» за кодом 39651630 є: 08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Балукова, буд. 1, оф.12.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

У відповідності до п. 20.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.2011 р. місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» не вказано вірного найменування та вірної адреси місцезнаходження боржника кодом 39651630, оскільки за зазначеним боржником кодом обліковується інша юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО ТРЕЙД», що є недотриманням заявником вимог пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, приписами ч.ч. 3, 4, 5 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

До заяви боржника додаються також, зокрема:

- установчі документи боржника - юридичної особи;

- перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

- перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором;

- перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення;

- відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

- відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити.

Зазначені докази повинні подаватися разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, як це передбачено ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", можливість витребування цих доказів після прийняття такої заяви (на відміну від позовного провадження) Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачена.

У пункті 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI)" роз'яснено, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

У порушення вищезазначених законодавчих приписів, боржником до заяви не додано:

- доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат;

- установчих документів боржника;

- ідентифікуючих відомостей щодо кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником - їх найменування, місцезнаходження та ідентифікаційні коди юридичних осіб, підстави виникнення зобов'язань перед такими кредиторами, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

- переліку майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальної балансової вартості майна;

- переліку майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість;

- відомостей про всі рахунки боржника, відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

- відомостей про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити або відсутності таких.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Частиною першою статті 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Частиною п'ятою статті 105 ЦК України передбачено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ч. ч. 1, 3, 10. ст. 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Втім, боржником до заяви не додано належних та допустимих доказів проведення досудової процедури ліквідації товариства у встановленому законом порядку, а саме: розгляду вимог кредитора, вжиття всіх заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, або відсутність такої, та письмового повідомлення кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені Цивільним кодексом України строки; закриття рахунків, відкритих у фінансових установах; надання ліквідаційною комісією (ліквідатором) органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів боржника, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів у випадку призначення перевірок.

Крім того, заявником не долучено доказів здійснення публікації рішення учасників ТОВ «ІНВЕСТ АГРО» про припинення юридичної особи у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, що унеможливлює встановити чи таке оприлюднення було здійснено у відповідності з чинним законодавством, зокрема щодо встановлення строку пред'явлення вимог кредиторами, і чи взагалі мало місце оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ІНВЕСТ АГРО».

Також слід зазначити, що відповідно до п. 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви про порушення справи про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Частиною дев'ятою ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що за подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 9 п. 2 частини другої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство складає 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» не дотримано вказаних вимог, оскільки до заяви про порушення справи про банкрутство № 1-2507/18 від 25.07.2018 р. не додано документів, які підтверджують сплату судового збору.

Поряд з цим, відповідно ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії. Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. № 55, а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. Відповідно до п. 5.27 Наказу Держспоживстандарту України 07.04.2003 р. № 55 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

В порушення вказаних вимог заявником до заяви про порушення справи про банкрутство додано копії документів, які не засвідчені належним чином, як це передбачено чинним законодавством, оскільки додані до заяви докази є кольоровими ксерокопіями відповідних документів, що мали відмітки про засвідчення копії.

Згідно з приписами абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, зокрема, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказана заява не відповідає змісту вимог, зазначених у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому підлягає поверненню на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ АГРО» № 1-2507/18 від 25.07.2018 р. (вх. № 1951/18 від 23.08.2018 р.) про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повернути заявнику без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 20 арк. - заявнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 30.08.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна