РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2018 р. Справа № 910/10513/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Фортіс - Україна "

До Державного підприємства " Національна Атомна Енергогенеруюча компанія " Енергоатом " в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція "

Про стягнення 80700,77 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Богдан Ю.В. - адвокат.

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Фортіс - Україна " звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - державного підприємства " Національна Атомна Енергогенеруюча компанія " Енергоатом " в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція " 80700,77 грн., з яких: 80370,48 грн. основний борг та 330,29 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/10513/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 13.09.2018 р.

13.09.2018 р. у судовому засіданні представником позивача подані докази сплати відповідачем основного боргу в розмірі 80370,48 грн. в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив і відзив на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матерілами, без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " Фортіс - Юкрейн " ( після зміни назви - товариство з обмеженою відповідальністю " Фортіс - Україна " ) ( позивачем, постачальником ) та державним підприємством " Національна атомна енергогенеруюча компанія " Енергоатом " в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція " ( відповідачем, покупцем ) був укладений договір поставки № 13460/53-124-01-18-07913.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався поставити і передати у власність відповідача товар ( лакофарбову продукцію в асортименті ), а останній зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах цього договору.

Загальна вартість товару по договору становить 589199,94 грн. разом з ПДВ. ( п. 4.1 договору )

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна вартість товару визначаються специфікацією № 1 ( п. 4.2 договору )

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо якості та кількості ( п. 5.1 договору ).

Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця. ( п. 5.4 договору ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору від 05.03.2018 р. № 13460/53-124-01-18-07913 поставив відповідачу товар на загальну суму 80370,48 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною № 205 від 18.05.2018 р.

Натомість, відповідач за поставлений товар не розрахувався.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, останньому на підставі ст. 625 ЦК України нараховані 3% в розмірі 330,29 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 330,29 грн. такими, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 80370,48 грн. провадження у справі необхідно закриті на підставі п. 2. ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки відповідач вказану суму боргу погасив.

Витрати на послуги адвоката суд задовольняє в розмірі 10% від суми позовних вимог, тобто в розмірі 8070,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства " Національна Атомна Енергогенеруюча компанія " Енергоатом " в особі відокремленого підрозділу " Хмельницька атомна електрична станція " ( 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Фортіс - Україна " ( 04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-А, офіс 406, код 41387104 ) 330 ( триста тридцять ) грн. 29 коп. - 3% річних, 8070 ( вісім тисяч сімдесят ) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката, 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 80370,48 грн. провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 24.09.2018 р.

Суддя В.І.Пінчук