ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 Справа № 917/520/18

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗБК" вул.9 Травня,49, м.Київ, 03134

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс" проспект Лесі Українки, 1-Г, м.Кременчук, Полтавська область, 39610

про стягнення 115 178,21 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Бойченко Л.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з"явився

Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст.233 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗБК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс" про стягнення 115 178,21 грн.

Ухвалою від 31.05.2018р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч і був повідомлений про час та місце судового засідання (поштове повідомлення в матеріалах справи).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв відповідача належним чином. Ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 06.09.2018 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено про дату складання повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

02 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗБК" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс" (відповідачем) укладено договір поставки № 54 від 02.06.2017р. (далі Договір, а.с.10).

За умовами Договору, ТОВ "ЗБК", як продавець, зобов'язався передати ТОВ "Торгова група "Кристал-Плюс" товар, а покупець (відповідач) зобовязався прийняти товар і оплатити його вартість, згідно умов цього договору.

Згідно п.1.2 Договору асортимент, кількість і ціна товару зазначаються у рахунках фактурах та/або видаткових накладних виданих продавцем.

Перехід права власності відбувається в момент поставки та здійснення запису в ТТН.(п.3.2.Договору).

Згідно п.2.2.,2.3. Договору оплата товару здійснюється на підставі виставлених рахунків та/або видаткових накладних на умовах 100% передплати. За погодженням сторін, оплата товару може здійснюватися з відстрочкою платежу, але не більше ніж 14 календарних днів з моменту отримання товару за ТТН.

Вартість кожної партії товару визначається у видаткових накладних або у Специфікації (п.4.1. Договору).

В специфікації № 16 від 07.12.2017р. сторони узгодили найменування, кількість та вартість товару, строки поставки, умови оплати відтермінування платежу до 21 банківського дня з дати поставки; умови поставки; встановили загальну вартість товару в сумі 281904,90 грн. (а.с.21).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 259686,96 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1335 від 09.06.2017р. на суму 20960,22грн., № 1339 від 13.06.2017р. на суму 17294,40 грн., № 1365від 14.06.2017р. на суму 33602,36 грн., № 1371 від 15.06.2017р. на суму 31629,98 грн., № 1858 від 25.07.2017р. на суму 17294,40 грн., № 2044 від 07.08.2017р. на суму 37396,80 грн., № 2058 від 08.08.2017р. на суму 13377,00 грн., № 2124 від 14.08.2017р. на суму 3969,00 грн., № 2144 від 15.08.2017р. на суму 2646,00 грн., № 2181від 18.08.2017р. на суму 23760,00 грн., № 2220 від 19.08.2017р. на суму 15840,00 грн., № 2736 від 04.10.2017р. на суму 17574,72 грн.(а.с.11-22).

На оплату даного товару позивачем виписано відповідачу відповідні рахунки. (а.с.23,26,30,34,36).

Відповідач за отриманий товар розрахувався, частково сплативши 161675,06 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку від 09.06.2017р., від 12.06.2017р., від 19.06.2017р., від 21.07.2017р., від 24.07.2017р., від 14.08.2017р., від 19.08.2017р., від 03.04.2018р., від 10.04.2018р. (а.с.24,27,29,33,35,37,39,40).

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 98011,92 грн.

В порушення своїх зобовязань за Договором заборгованість за отриманий товар в сумі 98011,92 грн. відповідачем не сплачена.

Крім того, 02.06.2017р між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗБК" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс" (відповідачем) укладено договір про перевезення вантажів №З-03-37 (далі Договір №З-03-37 ); (а.с.41).

Згідно п.1.1. Договору №З-03-37 позивач зобов"язався надати замовнику транспортні послуги з перевезення вантажів вантажним автомобільним транспортом виконавця (надалі послуги), а відповідач зобов"язався оплачувати такі послуги.

Згідно п.1.2. Договору №З-03-37 маршрут перевезень, відстань, ціна послуг відображаються у специфікаціях (додаток№1), який є невід"ємною частиною договору.

В специфікаціях №1 від 02.06.2017р., від №2 від 03.07.2017р. сторони узгодили маршрут, відстань, тариф. (а.с.42-43).

Згідно п.3.2.,3.3. Договору №З-03-37 розрахунки за послуги здійснюються замовником на підставі рахунка виставленого виконавцем й акта здачі прийняття виконаних робіт (послуг). Рахунок повинен бути оплачений замовником протягом 5 банківських днів з моменту його виставлення.

На виконання умов Договору№З-03-37 позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 78051,74грн., що підтверджується актами надання послуг №2125 від 14.08.2017р. у сумі 3191,68 грн., №2146 від 15.08.2017р. у сумі 3707,73 грн., №2182 від 18.08.2017р. у сумі 7287,28 грн., №2183 від19.08.2017р. у сумі 9879,01 грн., №1804 від 21.07.2017р. у сумі 5935,40 грн., №1859 від 25.07.2017р. у сумі 4387,57 грн., № 1873 від 26.07.2017р. у сумі 8351,17 грн., №1337 від 12.06.2017р. у сумі 12536,40 грн., №1338 від 09.06.2017р. у сумі 1827,46 грн., №1340 від 13.06.2017р. у сумі 5180,11грн., №1366 від 14.06.2017р. у сумі 6914,57грн., №1385 від 15.06.2017р. у сумі 9853,36грн. (а.с.44-55).

На оплату даних послуг перевезення позивачем виписано відповідачу відповідні рахунки. (а.с.57-59,60, 62,64,66,67,69,).

Відповідач за послуги перевезення розрахувався, частково сплативши 60885,45 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку (а.с.56,58,63,61,65,68,70).

Заборгованість відповідача перед позивачем за послуги перевезення становить 17166,29 грн.

Позивач направив відповідачу вимогу від 19.03.2018 року про сплату боргу на юридичну адресу відповідача, що підтверджується описом про вручення поштового відправлення від 19.03.2018р., квитанцією від 19.03.2018р. (а.с.73).

Відповідач суму боргу не сплатив, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.11.2017р.(а.с.72).

При винесені рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуги за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

В порушення своїх зобовязань за Договором заборгованість за отриманий товар в сумі 98011,92 грн. та заборгованість за послуги перевезення у сумі 17166,29 грн. відповідачем не сплачена.

Отже, позовні вимоги про стягнення (98011,92 грн. +17166,29 грн.) = 115178,21 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс", проспект Лесі Українки, 1-Г, м.Кременчук, Полтавська область, 39610, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Кристал-Плюс" (проспект Лесі Українки, 1-Г, м.Кременчук, Полтавська область, 39610, ) заборгованість в розмірі 115 178,21 грн., а також витрати на сплату судового збору 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.09.2018р.

Суддя Н.Г.Гетя