ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018м. ДніпроСправа № 904/3147/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Приватного підприємства "Інтер ОСОБА_1", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопромелектро", смт. Слобожаньске, Дніпропетровська область

про стягнення 56194грн.35коп. - суми основного боргу, 6260грн.36коп. - пені, 1466грн.74коп. - 3% річних, 5843грн.98коп. - інфляційної складової.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1806/2 від 18.06.2018р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "Інтер ОСОБА_1" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопромелектро" з позовом про стягнення 56194грн.35коп. - суми основного боргу, 6260грн.36коп. - пені, 1466грн.74коп. - 3% річних, 5843грн.98коп. - інфляційної складової.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу електротехнічної продукції №35/15 від 10.02.2015р. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 01.11.2016р.) в частині своєчасної та повної оплати поставленої продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2018р. позовну заяву Приватного підприємства "Інтер ОСОБА_1" №1007/1 від 10.07.2018р. залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству "Інтер ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви №1007/1 від 10.07.2018р. шляхом подання до суду доказів направлення на адресу відповідача повного пакету документів, долученого до позовної заяви №1007/1 від 10.07.2018р., в строк 08.08.2018р. включно.

30.07.2018р. на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви Приватного підприємства "Інтер ОСОБА_1" №1007/1 від 10.07.2018р. ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання до розгляду справи на 22.08.2018 о 10:30год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2018р. відкладено судове засідання на 10.09.2018р.

Згідно з пунктом 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2018р. про відкладення розгляду справи були направлені відповідачу у справі в установленому законом порядку.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, була отримана відповідачем, що вбачається з інформації веб-сайту «Укрпошти» а.с.39.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 10.09.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 10.09.2018р. до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив таке.

10.02.2015р. між Приватним підприємством "Інтер ОСОБА_1" (далі-продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технопромелектро" (далі-покупець/відповідач) підписаний договір купівлі-продажу електричної продукції №36/15.

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець бере на себе зобовязання передати у власність покупця продукцію (далі-товар), а покупець зобовязується прийняти його від продавця та здійснити оплату в строки і порядок передбачений цим договором.

За умовами пункту 1.2. договору перелік та найменування товару, що є предметом договору визначається згідно видаткових накладних або специфікацій.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що ціни на товар, що є предметом договору, є договірними і визначаються сторонами у рахунках-фактурах та видаткових накладних відповідно до порядку продажу товару.

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунки за куплений товар здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Пункт 4.2. договору, передбачає, що підставою для розрахунку за товар є рахунок-фактура, видаткові накладні, які покупець отримує разом з товаром.

За умовами пункту 4.3. покупець зобовязаний провести повну оплату за куплений товар на умовах попередньої оплати до моменту відвантаження товару зі складу продавця.

Відповідно до пункту 7.3. договору у разі порушення покупцем строку оплати товару, визначеного розділом 4.1. та 4.3. даного договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості відвантаженого товару за кожен день затримки, але не більше 10% від вартості відвантаженого товару згідно видаткових накладних, та припинення договірних відносин до повного погашення заборгованості.

За змістом розділу 8 договору передбачено, що договір діє з дня підписання його сторонами до 31 грудня 2015 року. Якщо жодна зі сторін не вимагає розірвання договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, дія продовжується до кінця поточного року або на новий календарний рік на тих самих умовах.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір є чинним протягом спірного періоду.

08.09.2017р. позивач вистав відповідачу для здійснення оплати рахунок №СФ-0005827 від 08.09.2017р. на загальну вартість 62603грн.58коп. (а.с.18)

11.09.2017р. позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на суму 62603грн.58коп., що підтверджується видатковою накладною №РН-0004046 від 11.09.2017. (а.с. 17). Вказана видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї.

З наведеного вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором купівлі-продажу електричної продукції №36/15 від 10.02.2015р., в частині поставки товару згідно видаткової накладної №РН-0004046 від 11.09.2017р. на суму 62603грн.58коп.

Враховуючи положення пункту 4.3. договору, покупець мав здійснити попередню оплату вартості товару.

Відповідач здійснив часткову оплату в сумі 6409грн.23коп.

Оскільки відповідачем не здійснено попередню оплату в повному обсязі, відповідно до умов договору, та не виконано своїх зобовязань з оплати отриманого ним товару на суму 62603грн.58коп., за видатковою накладною №РН-0004046 від 11.09.2017р., та враховуючи частку оплату, у покупця утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 56194грн.35коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобовязання з оплати товару, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Договором визначено, що поставка товару після 100% оплати. Як вбачається з матеріалів справи, своїми діями сторони змінили умови договору цій частині. Позивач поставив товар не отримавши попередньої оплати 100% вартості цього товару. Тому суд застосовував в даному випадку положення статті 692 Цивільного кодексу України щодо строків оплати товару.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач за позовом в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача за позовом суми основного боргу в розмірі 56194грн.35коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем за позовом.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних в розмірі 1466грн.74коп. за загальний період з 11.09.2017 року по 10.07.2018 року та суму інфляційної складової в розмірі 5843грн.98коп. за загальний період з вересня 2017 року по липень 2018 року (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с.11).

Також на підставі пункту 7.3. договору, позивачем заявлено до стягнення суму пені в розмірі 6260грн.36коп. за загальний період з 11.09.2017 року по 02.03.2018 року, з урахуванням 6 місяців відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

За результатом перевірки здійснених розрахунків пені та 3% річних встановлено, що вони здійснені без дотримання вимог статей 252, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення строку для виконання зобов'язань.

Враховуючи норми частини першою статті 692 Цивільного кодексу України, умови договору та факт отримання товару відповідачем 11.09.2017 року, строк нарахування суми 3% річних та суми пені можливий з 12.09.2017 року.

Крім того, позивачем при здійсненні розрахунки пені, 3% річних та інфляційної складової не враховано часткову оплату зі сторони відповідача.

В частині нарахування позивачем сум 3% річних та пені правильний загальний період з 12.09.2017 року.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За наведених обставин, правильний період нарахування суми інфляційної складової становить за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року.

За результатом здійснення судом розрахунку сума 3% річних становить 1461грн.84коп., сума інфляційної складової становить 4514грн.49коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума осново боргу в розмірі 56194грн.35коп., 3% річних у розмірі 1461грн.84коп., пеня в розмірі 6260грн.36коп., суму інфляційної складової в розмірі 4514грн.49коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 04грн.90коп., інфляційної складової в розмірі 1329грн.49коп. відмовити.

Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення судові витрати в розмірі 13229грн.99коп., з яких: 1841грн.00коп. судовий збір, 2700грн.00коп. - витрати з відрядження, 5220грн.00корп. проживання у м. Дніпрі, 1568грн.10коп. проїзд Київ-Дніпро, 1900грн.89коп. проїзд Дніпро-Київ (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с.12).

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження понесення наступних витрат, а саме з витрати з відрядження, проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, проїзд Дніпро-Київ, позивачем до матеріалів справи доказів не надано.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Інтер ОСОБА_1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопромелектро" про стягнення 56194грн.35коп. - суми основного боргу, 6260грн.36коп. - пені, 1466грн.74коп. - 3% річних, 5843грн.98коп. - інфляційної складової задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопромелектро" (; місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, смт.Слобожанське, вул. 8 Березня, буд.23) на користь Приватного підприємства "Інтер ОСОБА_1" (; місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул.Зоологічна, 4А, оф. 139) суму основного боргу у розмірі 56194грн.35коп., 3% річних у розмірі 1461грн.84коп., пеню в розмірі 6260грн.36коп., суму інфляційної складової в розмірі 4514грн.49коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1728грн.52коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 04грн.90коп., інфляційної складової в розмірі 1329грн.49коп.

В судовому засіданні 10.09.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.09.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова