ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2789/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Ярош А.І.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1 за договором про надання юридичної допомоги від 01.01.2017 року № 01012017, ОСОБА_2 директор за наказом від 25.04.2016 року №1;

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 05.03.2018 року № 101;

від третьої особи не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року, м. Одеса, головуючий суддя Волков Р.В., судді Рога Н.В., Смелянець Г.Є., повний текст складено 12.07.2018 року

у справі № 916/2789/16

за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв

до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства "МТБ Банк", м. Чорноморськ Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СМА ОСОБА_6 Ем Шиппінг Едженсіз Україна", м. Одеса

про стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211 068 грн. 00 коп.

Короткий зміст позовних вимог і рішень суду першої інстанції

12.10.2016 року ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м. Чорноморськ Одеської області із зазначенням третіх осіб Національного Банку України, м. Київ, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СМА ОСОБА_6 Ем Шиппінг Едженсіз Україна", м. Одеса, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м. Чорноморськ Одеської області на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв кошти, безпідставно виплачені з акредитива у розмірі 211 068 грн. 00 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.02.2017 року у справі №916/2789/16 залучено до участі у справі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СМА ОСОБА_6 Ем Шиппінг Едженсіз Україна", м. Одеса в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.03.2017 року у справі №916/2789/16 (ОСОБА_7П.) у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 року у справі № 916/2789/16 (головуючий суддя Разюк Г.П., судді Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф.) рішення Господарського суду Одеської області від 15.03.2017 року у справі № 916/2789/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2017 року у справі №916/2789/16 (головуючий суддя Гольцова Л.А., судді Барицька Т.Л., Іванова Л.Б.) рішення Господарського суду Одеської області від 15.03.2017 року у справі № 916/2789/16 і постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 року у справі №916/2789/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Одеської області від 28.11.2017 року у справі № 916/2789/16 (головуючий суддя Волков Р.В., судді Рога Н.В., Смелянець Г.Є.) позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м. Чорноморськ Одеської області на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв кошти, безпідставно виплачені з акредитива у розмірі 211 068 грн. 00 коп., а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року у справі № 916/2789/16 (головуючий суддя Головей В.М., судді Діброва Г.І., Колоколов С.І.) рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2017 року у справі № 916/2789/16 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 916/2789/16 (головуючий суддя Ткаченко Н.Г., судді Білоус В.В., Жуков С.В.) постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року у справі № 916/2789/16 та рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2017 року у справі № 916/2789/16 залишено без змін.

18.12.2017 року до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв надійшла заява про прийняття додаткового рішення, в якій позивач просив суд прийняти у справі № 916/2789/16 додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору під час надання апеляційної скарги на суму 3 482 грн. 62 коп., під час надання касаційної скарги у сумі 3 800 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2018 року у справі № 916/2789/16 (головуючий суддя Волков Р.В., судді Рога Н.В., Смелянець Г.Є.) заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв про прийняття додаткового рішення у справі № 916/2789/16 задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м. Чорноморськ Одеської області на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 482 грн. 62 коп. та за подання касаційної скарги в сумі 3800 грн. 00 коп.

05.06.2018 року до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв надійшла заява про прийняття додаткового рішення, в якій позивач просив суд прийняти у справі № 916/2789/16 додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 1 730 303 грн. 33 коп., яка була надана адвокатом позивачу під час захисту його інтересів у судових інстанціях України.

Заява мотивована тривалим часом її загального розгляду у різних судових інстанціях, непорядну поведінку відповідача та неправомірні дії судових інстанцій під час попереднього розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі №916/2789/16 (головуючий суддя Волков Р.В., судді Рога Н.В., Смелянець Г.Є.) у задоволенні заяви ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв про прийняття додаткового рішення у справі № 916/2789/16 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними, надані акти виконаних робіт, на які посилається позивач, не підтверджують перерахування вказаних коштів адвокату, а також не містять дати їх складання, що позбавляє можливості визначити час їх підписання. Суд першої інстанції вказав, що заявником порушено порядок і строки заявлення клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі № 916/2789/16, стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «МТБ Банк» на користь позивача (ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв) правничу допомогу в розмірі 1 730 303 грн. 33 коп. в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

На думку скаржника, судом першої інстанції неправомірно застосовано при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу норми Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній після 15.12.2017 року, оскільки, на думку позивача повторний розгляд справи № 916/2789/16 під головуванням ОСОБА_8 розпочався 28.08.2017 року, а закінчився 28.11.2017 року, тобто до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, у звязку з чим немає необхідності у подачі калькуляції судових витрат, як того вимагає нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв в апеляційній скарзі зазначає, що позивач фізично не міг знати, яким буде розмір всієї правничої допомоги у справі № 916/2789/16 станом на момент винесення судом першої інстанції рішення у даній справі.

Позивач не погоджується з доводами суду першої інстанції щодо неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, що внаслідок незаконних дій та неправомірної поведінки відповідача (незаконне відкриття акредитива), позивач втратив ділову репутацію перед своїм діловим партнером ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «МЕХАНИКА-ТД», внаслідок чого позивачу було заподіяно дуже великого грошового збитку в розмірі 2 727 000 000 грн. 00 коп. та позивач попав під санкції в розмірі 1 977 775 000 грн. 00 коп.

Через канцелярію суду від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв до початку першого судового засідання надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме: копії рахунку за надані послуги від 27.08.2018 року № 17. Судовою колегією в процесі здійснення підготовчих дій клопотання задоволено та долучено копію даного документа до матеріалів справи № 916/2789/16.

На електронну адресу суду і нарочно від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв надходили:

- 05.09.2018 року на електронну адресу пояснення від 05.09.2018 року № 777-1/210;

- 06.09.2018 року на електронну адресу відредаговане пояснення від 05.09.2018 року № 777-1/210;

- 10.09.2018 року пояснення, надане нарочно через канцелярію суду від 05.09.2018 року № 777-1/210;

- 11.09.2018 року пояснення на електронну адресу від 10.09.2018 року №777-1/211;

- 12.09.2018 року пояснення, надане нарочно через канцелярію суду від 10.09.2018 року №777-1/211.

Судовою колегією всі пояснення долучено до матеріалів справи, незважаючи на те, що у судовому засіданні 12.09.2018 року директор юридичної особи позивача наголошував на тому, що до уваги слід приймати тільки пояснення від 10.09.2018 року № 777-1/211, оскільки вони відредаговані та не містять помилок.

05.09.2018 року через канцелярію суду від ОСОБА_5 акціонерного товариства «МТБ Банк» надійшло клопотання про зміну найменування юридичної особи відповідача з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м. Чорноморськ Одеської області на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», м. Чорноморськ Одеської області.

Судова колегія вважає за можливе задовольнити дане клопотання і замінити найменування відповідача з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Марфін Банк", м.Чорноморськ Одеської області на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», м.Чорноморськ Одеської області.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

29.08.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ОСОБА_5 акціонерного товариства «МТБ Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просить суд залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі № 916/2789/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначено, що позивач не надавав суду попереднього розрахунку судових витрат, також не надавав доказів (договорів, актів приймання-передачі виконаних робіт, рахунків тощо), на підставі яких судом має бути встановлено розмір судових витрат, які позивач фактично сплатив на правничу допомогу. Надані позивачем ОСОБА_9 не містять всіх необхідних реквізитів, тому не можуть бути належними і допустимими доказами понесених позивачем витрат. Розмір витрат є неспівмірним фактично наданим послугам та розміру позовних вимог. Посилання скаржника на втрату ділової репутації є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами у справі.

Відзив судовою колегією долучено до матеріалів справи після заміни найменування відповідача.

В судовому засіданні представники позивача і відповідача підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду. Явка сторін та третьої особи судом не визнавалася обовязковою, процесуальний строк апеляційного перегляду ухвали обмежений у часі, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі №916/2789/16 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і немає підстав для її скасування, виходячи з наступного.

Заява про винесення додаткового рішення мотивована тим, що в ході дворічних судових тяжб з вкрай непорядним банком ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв було надано правничу допомогу в розмірі 1 730 303 грн. 33 коп.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв (Клієнт) і адвокатом ОСОБА_1 (Адвокат) було укладено договір про надання юридичної допомоги від 01.01.2017 року №01012017, за умовами якого Клієнт доручив, а Адвокат прийняв на себе зобовязання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що юридична допомога, що надається Адвокатом, оплачується в гривні, шляхом сплати суми авансу (згідно з п. 4.2.1) та суми, яка підлягає сплаті за вже надану юридичну допомогу (згідно ставок, визначених п. 4.3). Суми, які вказані в цьому пункті підлягають оплаті Клієнтом на протязі 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку-фактури.

У п. 4 2 договору визначено порядок оплати юридичної допомоги, наданої Адвокатом:

4.2.1. перед початком надання Адвокатом юридичної допомоги, Адвокат та Клієнт узгоджують суму авансу. Кінцевий розрахунок за надану юридичну допомогу здійснюється шляхом множення кількості годин, витрачених Адвокатом, на вартість однієї години його роботи (відповідно до вартості години роботи, зазначеного в п.4.3. даного договору).

Згідно з п. 4.3. ставки погодинної оплати роботи:

4.3.1 одна година роботи Адвоката становить - 6000 грн. 00 коп. без ПДВ;

4.3.2. вартість години роботи Адвоката в неробочий час збільшується в 1,5 рази. Під неробочим часом у цьому випадку розуміється, час: з 18-00 годин до 9-00 годин у робочі дні, святкові й вихідні дні.

Відповідно до п. 4.4 договору по закінченню кожного календарного місяця, в якому Адвокат надавав Клієнтові юридичну допомогу, складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом юридичної допомоги і її вартість. На письмову вимогу Клієнта, Адвокат може надавати ОСОБА_10 про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги з її ідентифікацією. ОСОБА_9 надсилається Клієнту Адвокатом електронним звязком, поштою або особисто в руки.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що в акті, зазначеному в п. 4.4. даного договору сторони, можуть визначити інший порядок оплати наданої юридичної допомоги, у цьому випадку сторони керуються умовами актів.

Даний договір укладений на строк до 31.12.2018 року та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1 договору).

В матеріалах справи містяться ОСОБА_10 здачі-прийняття робіт (надання послуг) без дат:

- №00001 на суму 180 000 грн. 00 коп. послуги з вивчення договору купівлі-продажу від 02.05.2016 року RM № 777042016, договору акредитиву від 05.05.2016 року № OIL165001 та пакету документів до договору акредитиву протягом 30 годин;

- №00002 на суму 300 000 грн. 00 коп. вивчення листування між Клієнтом і Китайським контрагентом, відповідачем, страховою компанією та іншими юридичними особами протягом 50 годин;

- №00003 на суму 60 000 грн. 00 коп. вивчення документів, поданих попередніми захисниками протягом 10 годин;

- №00004 на суму 60 000 грн. 00 коп. вивчення документів, поданих представниками відповідача протягом 10 годин;

- №00005 на суму 60 000 грн. 00 коп. вивчення попередніх судових ухвал, рішень, постанов протягом 10 годин;

- №00006 на суму 180 000 грн. 00 коп. збір доказів протягом 30 годин;

- № 00007 на суму 240 000 грн. 00 коп. вироблення і реалізація стратегії ведення судового господарського процесу протягом 40 годин;

- №00008 на суму 144 000 грн. 00 коп. написання касаційної скарги і пояснень протягом 24 годин;

- №00009 на суму 72 000 грн. 00 коп. написання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень у справі, відзиву на касаційну скаргу протягом 12 годин;

- №000010 на суму 111 000 грн. 00 коп. розгляд касаційної скарги, на що витрачено 36 годин;

- №000011 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 15.09.2017 року,на що витрачено 7 годин;

- №000012 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 28.09.2017 року, на що витрачено 7 годин;

- №000013 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 18.10.2017 року, на що витрачено 7 годин;

- №000014 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 13.11.2017 року, на що витрачено 7 годин;

- №000015 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 28.11.2017 року, на що витрачено 7 годин;

- №000016 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 24.01.2018 року, на що витрачено 7 годин;

- №000017 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 09.02.2018 року, на що витрачено 7 годин;

- №000018 на суму 24 000 грн. 00 коп. розгляд справи у засіданні Одеського апеляційного господарського суду 30.05.2018 року, на що витрачено 7 годин;

Генеральним актом, підписаним між Адвокатом і Клієнтом визначено сумарні витрати Клієнта на суму 1 730 303 грн. 33 коп.

Адвокат ОСОБА_1 виставила Клієнту рахунок за надані послуги від 27.08.2018 року № 17, де зазначено витрати за кожним з вищезазначених актів. У рахунку вказано, що загальна сума підлягає сплаті протягом 15 днів з моменту отримання даного рахунку. На суму простроченої заборгованості нараховується штраф у розмірі 10 % на місяць.

У звязку з викладеним, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 1 730 303 грн. 33 коп. та просить вирішити це питання шляхом ухвалення додаткового рішення по даній справі.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Частиною 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України від 6 листопада 1991 року № 1799-XII у редакції, чинній до 15.12.2017 року, було передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Закон України «Про адвокатуру» втратив чинність на підставі Закону від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено наступне: гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15.12.2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII.

Приписами пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат(ч.2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

Відповідно до ч. ч. 5-8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в редакції після 15.12.2017 року, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі, якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв звертається з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу у червні 2018 року, які, як ним зазначено, понесені за два роки тривалого розгляду справи в суді, включаючи до вартості послуг витрати на правничу допомогу, в тому числі, надану позивачу у 2018 році в судах апеляційної та касаційної інстанції. При цьому, позивач вважає, що у даному випадку мають застосовуватись положення Господарського процесуального кодексу України як в редакції до 15.12.2017 року в частині порядку звернення до суду з відповідною заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу, так і положення Господарського процесуального кодексу України в редакції після 15.12.2017 року в частині здійснення самого відшкодування таких витрат, виходячи з визначення новою редакцією Кодексу нового їх поняття.

Судова колегія вважає таку позицію ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв помилковою, виходячи з наступного.

По даній справі, за результатами її нового розгляду, остаточне рішення суд першої інстанції приймав до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, а апеляційний та касаційний перегляд цього рішення здійснювався судами апеляційної та касаційної інстанції за нормами нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

З аналізу приписів пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв про винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, слід керуватись правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Тому, судова колегія зазначає, що витрати на послуги адвоката при апеляційному та касаційному перегляді рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2017 року у справі № 916/2789/16 заявлено з порушенням порядку, визначеного новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, оскільки у відповідності до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України докази, на підтвердження розміру понесених витрат мають бути заявлені до закінчення судових дебатів у справі.

Положеннями ч. 7 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено проведення судом апеляційної інстанції судових дебатів.

Касаційний розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без обовязкового проведення судових дебатів.

Відповідно до ст. 282 і ст. 315 Господарського процесуального кодексу України в постановах суду апеляційної та касаційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат.

Тому, з урахуванням викладеного, позивач мав заявляти про відшкодування витрат на правничу допомогу окремо за апеляційний перегляд до закінчення судових дебатів та за касаційний перегляд до першого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Що стосується витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, який здійснювався до набрання чинності новим Кодексом, судова колегія зазначає наступне.

Для відшкодування витрат на правничу допомогу судом необхідно, аби витрати мали бути реальними, співмірними і підтвердженими належними доказами по справі.

Договір, який є підставою заяви, було укладено сторонами 01.01.2017 року (вихідний день в Україні).

З матеріалів справи вбачається, що у період дії цього договору, інтереси заявника в суді також представляли інші представники фізичні особи ОСОБА_11 та Губницька-Степанова, які не є учасниками договірних правовідносин. За участю цих представників відбувалися судові засідання, у тому числі й судове засідання Господарського суду Одеської області (суддя Желєзна С.П.) 15.03.2017 року, на якому було винесено рішення відмовити позивачу в позові, а також інтереси позивача також представляв адвокат ОСОБА_12 За участю адвоката ОСОБА_12 відбувалося, зокрема судове засідання 20.04.2017 Одеського апеляційного господарського суду (судді Разюк Г.П., Савицький Я.Ф., Принцевська Н.М.), на якому було винесено постанову про залишення рішення Господарського суду Одеської області від 15.03.2017 року без змін, а апеляційної скарги позивача без задоволення.

Тобто, правову допомогу у період дії вказаного договору від 01.01.2017 року юридичній особі позивача надавала не тільки адвокат ОСОБА_1, а й інші представники за довіреностями та адвокат.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 року у справі № 910/11491/17 вказав, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. За відсутності доказів здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд позбавлений можливості здійснити розподіл судових витрат в цій частині.

В даному випадку на підтвердження наданих йому послуг саме вищезазначеним адвокатом, позивачем надано ОСОБА_10 здачі-прийняття робіт (надання послуг) і Генеральний акт, заснований на даних ОСОБА_10.

Водночас, ці акти не можуть бути прийняті судом в якості належних і допустимих доказів по справі, оскільки вони не містять дати їх складання, що унеможливлює встановити, коли саме надано зазначені послуги саме адвокатом ОСОБА_1

Послуги, зазначені в ОСОБА_10 № 00006 на суму 180 000 грн. 00 коп., а саме: збір доказів протягом 30 годин, не відповідають розшифруванню виконаної роботи, зазначеної у самому ОСОБА_10, де вказано: «збір доказів (аналіз і виявлення необхідної інформації з нормативної бази (Уніфіковані правила та звичаї для документарних акредитивів UСР 600 (остання версія), міжнародна стандартна банківська практика по перевірці документів відповідно до UСР 600, інкотермс 2010 (правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі), господарський кодексУкраїни, кодекс торгового мореплавання України, конвенція ООН і т.ін., аналіз існуючої судової практики тощо)».

Судова колегія зазначає, що аналіз нормативно-правових актів, міжнародних актів, судової практики не є збором доказів, що свідчить про невідповідність термінології у складеному ОСОБА_10 №00006 вчиненим діям.

Також, судова колегія зазначає, що пояснення, відзиви та інші документи, складені позивачем містять велику кількість орфографічних, стилістичних помилок, відповідні документи не відповідають офіційно-діловому стилю, який вимагається до оформлення документів, які подаються до державних установ.

Юридичні тексти характеризуються обєктивністю. Тут неприпустима найменша можливість вираження субєктивної думки особи, що складає документ. Обєктивність проявляється за повної відсутності емоційно забарвленої лексики. Оцінна лексика входить у деякі терміни оціночного характеру, проте не надає їм ніяких додаткових емоційних відтінків.

Ділове мовлення повинно бути доступним і зрозумілим широкому слухачеві. Це стосується і ділових паперів. Виклад у текстах ділових паперів має бути чітким, ясним, логічним і водночас якомога лаконічним. Логічна послідовність у документах досягається за допомогою причинно-наслідкових звязків у реченні чи в тексті в цілому. У ділових паперах використовується загальновживана лексика та терміни, які включені до словників.

Вказані документи позивача надруковано різними кольорами, різними шрифтами, містять формулювання, які не відповідають юридичній термінології і не підтверджують професіоналізму адвоката.

До того ж, ОСОБА_10 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000010, № 000011, №000012, №000013, № 000014, № 000015 не підтверджені належними та допустимим доказами по справі, оскільки до них не додано документів на підтвердження здійснення транспортних витрат, які також включені до складу правничої допомоги (залізничних, авіа-квитків тощо). А також доказів на підтвердження тривалості здійснених поїздок.

Щодо зазначення в даних актах того, що протягом 1 години адвокат був присутнім у судовому засіданні, то це також не підтверджено належним чином, оскільки:

- з протоколу судового засідання від 15.09.2017 року вбачається, що час початку судового засідання 12:00 год., час закінчення судового засідання 12:30, тобто тривалість судового засідання складає півгодини, а не годину;

- з протоколу судового засідання від 28.09.2017 року вбачається, що час початку судового засідання 14:00 год., час закінчення судового засідання 14:30, тобто тривалість судового засідання складає півгодини, а не годину;

- з протоколу судового засідання від 28.11.2017 року вбачається, що час початку судового засідання 15:15 год., час закінчення судового засідання 15:48, тобто тривалість судового засідання складає 33 хв., а не годину.

ОСОБА_9 здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000009, № 000016, № 000017, №000018 взагалі не можуть бути предметом оцінки суду на теперішній час, оскільки послуги за ними надані при апеляційному та касаційному перегляді рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2017 року у справі № 916/2789/16 і до суду апеляційної та касаційної інстанції не надходило клопотань від позивача у встановленому порядку про відшкодування витрат на правничу допомогу при апеляційному і касаційному перегляді.

До того ж, з положень п. п. 4.1, 4.2, 4.6 укладеного між позивачем і адвокатом договору, вбачається, що позивач мав сплачувати адвокату суми авансу за надану юридичну допомогу, якщо інше не встановлено підписаними між Клієнтом і Адвокатом актами.

З наданих позивачем ОСОБА_9 здачі-прийняття робіт (надання послуг) не вбачається того, що сторони визначили інший порядок оплати послуг, ніж той, що встановлено умовами договору.

Матеріали справи не містять взагалі жодного документу на підтвердження виставлення адвокатом таких авансів та жодних документів про оплату авансів позивачем.

Також матеріали справи не містять доказів того, що позивач сплачував адвокату вартість наданих послуг взагалі. Рахунок за надані послуги від 27.08.2018 року № 17 виставлено вже після розгляду даної заяви судом першої інстанції і позивачем не надано доказів того, що даний рахунок сплачено у встановлений у рахунку 15-денний строк.

Крім того, Одеський апеляційний господарський суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Заявником не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції факт самого виконання адвокатом вказаних послуг позивачу у повному обсязі.

Так, час, витрачений адвокатом на визначений обсяг послуг є значно завищеним, виходячи з наступного..

Згідно з Генеральним актом, калькуляція витрат адвоката розділена на три етапи:

Етап. Вивчення (читання і аналіз); Етап. Дії; Етап. Відрядження.

Сумарні витрати Позивача обчислені Адвокатом шляхом підсумовування відповідної кількості годин, витрачених адвокатом на кожен з етапів, і множенням цих годин на відповідний прейскурант, відображений в пункті 4 договору, а саме: 225 годин (сумарна кількість годин роботи адвоката )*6000 грн. 00 коп. за годину 1350000 грн. 00 коп. без ПДВ.

При цьому, обовязком позивача за договором є оперативне надання адвокату повної та достовірної інформації, що необхідна для врегулювання спору Клієнта (п. 3.1.2 договору).

Оперативне ненадання позивачем повної та достовірної інформації Адвокату стосовно судової справи з банком, зокрема щодо відмови судами першої та другої інстанції позивачу у задоволенні його позовних вимог призвело до того, що Адвокат повинен був витратити 70 годин свого часу на:

- вивчення документів (заяв, клопотань, пояснень і т.д.), поданих попередніми захисниками (адвокатами) 10 годин / 60 000 грн.

- вивчення документів (заяв, клопотань, пояснень і т.д.), поданих представниками банку 10 годин / 60 000 грн.;

- вивчення попередніх судових ухвал, рішень, постанов 10 годин / 60 000 грн.

- вироблення і реалізацію стратегії ведення судового господарського процесу (з урахуванням «помилок» попередніх представників (адвокатів); 40 годин / 240 000 грн.

Позивач, порушуючи п. 3.1.2 договору та, не надаючи оперативно адвокату повну та достовірну інформацію стосовно судового процесу, змусив адвоката витратити майже 70 годин на вивчення документів, які подавались, виносились, оскаржувались, постановлялись та приєднувались до справи у період чинності договору та в період представництва адвокатом інтересів позивача в судовому процесі та 36 годин на написання відзивів, скарг та пояснень для виправлення помилок попередніх представників (адвокатів). Виконання цих робіт (надання послуг) оцінено Адвокатом у 636 000 грн., що є неспівмірним із заявленими позовними вимогами у справі № 916/2789/16, про що правильно зазначено відповідачем, як і передбачено нормами чинного процесуального законодавства України.

В даному спорі ціна позову визначена в сумі 211 068 грн. 00 коп., тоді як позивач заявляє про відшкодування витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 1730303 грн. 33 коп., мотивуючи це тим, що заявлена сума є свівмірною з витратами і збитками, повязаними з втратою ділової репутації на загальну суму 29 247 775 000 грн.

Проте, таке твердження скаржника є хибним, з огляду на те, що збитки і санкції, які можуть виникнути у позивача внаслідок втрати ділової репутації і, як зазначає сам позивач, непорядної поведінки відповідача у даній справі, повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами, зокрема, рішенням суду про їх наявність.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що надані адвокатом послуги не підтверджено належними і допустимими доказами у справі, вони не носять реального характеру, а також є значно завищеними.

З урахуванням вищевикладеного, заява ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв про прийняття додаткового рішення у справі № 916/2789/16 є необґрунтованою, не підтвердженою належними і допустимими доказами у справі, подана з порушенням порядку подання відповідної заяви, встановленої чинною редакцією Господарського процесуального кодексу.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні даної заяви ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятої господарським судом ухвали та спростовуються вищенаведеним.

Переглядаючи у апеляційному порядку ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі № 916/2789/16, суд апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги не виявив порушення чи неправильного застосування норм процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м. Миколаїв не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі № 916/2789/16 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", м.Миколаїв на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі №916/2789/16 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.07.2018 року у справі № 916/2789/16 залишити без змін.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадку, передбаченому законом, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 12.09.2018 року, повний текст постанови складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_13
Судді ОСОБА_14
ОСОБА_10