ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2018 року Справа № 923/565/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. розглянувши справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Херсонський електромашинобудівний завод", ідентифікаційний код 05808988, просп. Ушакова, 57, м. Херсон,

до: відповідача-1: Скадовської міської ради, ідентифікаційний код 26285017, вул. Гагаріна, 63, м. Скадовськ Херсонської області,

відповідача-2: Приватного підприємства "Фирма "ЮСА Спартанец-Скадовск", ідентифікаційний код 35414831, АДРЕСА_1,

про визнання недійсним рішення та договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.06.2018, якою суд витребував від позивача відомості (докази) про свої права користування земельною ділянкою пансіонату "Лазурне", а також права користування земельною ділянкою центрального пляжу, на якому знаходяться об'єкти права власності позивача "солярії", Відповідачам судом встановлено строк для надання відзиву та доказів, призначене підготовче засідання.

Судове засідання у підготовчому провадженні неодноразово відкладалося, судом надавався сторонам додатковий час для надання доказів та пояснень стосовно обставин справи, подачі заяв по суті справи.

Від відповідача-2 Приватного підприємства "Фирма "ЮСА Спартанец-Скадовск" надійшла до суду заява про відвід судді Пригузи П.Д., яка мотивується наявністю обставин, що викликають сумніви у неупередженості або обєктивності судді.

Наявність сумнівів заявник обґрунтовує наступними обставинами.

Заявник не згоден із ухвалою суду про залишення без задоволення його клопотання про витребування документів (від Скадовської філії КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради інвентарної справи по об'єкту нерухомого майна пансіонату "Лазурне", що знаходиться за адресою: м. Скадовськ, вул. Р. Люксембург, 1 (вул. Лазурна) та витребування від Реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції реєстраційної справи за реєстраційним номером нерухомого майна: 47 на цей же об'єкт нерухомого майна), які входять в предмет доказування позивача, вважаючи, що позивачем не у повному обсязі виконано вимоги суду про витребування від позивача доказів.

Неупередженість судді у розгляді справи заявник вбачає також у тому, що суд за власного ініціативою всупереч ст. 75 ГПК України витребував від Відповідача-2 та від Виконавчого комітету Скадовської міської ради докази, які не стосуються предмета доказування: Правила благоустрою території населеного пункту м. Скадовськ (Витяг) в частині утримання об'єкту благоустрою міста - "центрального пляжу", умов і порядку закріплення прилеглої території за власниками капітальних та тимчасових споруд, що розташовані на об'єкті благоустрою "центральний пляж", зокрема "соляріїв", схеми закріплення пляжної зони м. Скадовська та прилеглої території центрального пляжу у межах вулиць Чкалова та Р. Люксембург.

Заявник стверджує, що відмова суду у збиранні доказів дає всі підстави сумніватися в його неупередженості.

Посилаючись на ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заявник нагадує, що він має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом судом.

Заява про відвід судді є безпідставною та не обґрунтованою.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 2 Завдання суду) кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (наприклад, рішення від 9 листопада 2006 у справі «Білуха проти України», Справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Що стосується субєктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

За субєктивним критерієм суддя Пригуза П.Д. у цій справі не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності.

Суд зазначає, що суддя у даній справі за участю заявника є субєктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками відносин, які могли-би завадити всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України (Обов'язок доказування і подання доказів) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Щодо обєктивного критерію, суд зазначає, що суд забезпечив сторонам (як позивачу так і відповідачам) умови та надав час, який є розумним та достатнім для збирання та надання доказів. Так, провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.06.2018, якою суд витребував від позивача відомості (докази) про свої права користування земельною ділянкою пансіонату "Лазурне", а також права користування земельною ділянкою центрального пляжу, на якому знаходяться об'єкти права власності позивача "солярії", а відповідачам судом встановлено строк для надання відзиву та доказів. Для досягнення цієї мети строк підготовчого провадження був продовжений судом, сторонами у межах додаткового часу надано до справи додаткові докази.

Відповідно до приписів ст. 76 ГПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведеними обставинами та мотивами заяви, вона ґрунтується на незгоді представника сторони з процесуальними рішеннями суду (судді).

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у контексті об'єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Твердження заявника про те, що суддя Пригуза П.Д. прийняв неправильні, на думку заявника, процесуальні рішення чи дії при розгляді справи не є підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 39, 228, 234 - 237 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Зупинити провадження у справі № 923/565/18.

2. Передати заяву про відвід судді у справі № 923/565/18 на повторний авторозподіл для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя П.Д. Пригуза