ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/471/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Никисла О.І. (представник за довіреністю);

від відповідача: Коломоєць О.А. (представник за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії ,,Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5)

до відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,Константа" (65113, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд. 11-Є)

про стягнення 52717,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 16.03.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (надалі - ТОВ „Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал") звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №507/18) до відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,Константа" (надалі ОСББ ,,Константа"), в якій просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р. в сумі 76537,97 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн.

Підставою для звернення з відповідним позовом позивачем визначено неналежне виконання відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення №4264/1 від 01.11.2000 року, в частині повної та своєчасної сплати вартості наданих послуг у період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р.

Правовими підставами для звернення з відповідним позовом позивачем визначено положення ст.ст. 11, 509, 530, 525, 526, 610, 611, 625, 626, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 21.03.2018р. (суддя Лічман Л.В.) за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/471/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 06.04.2018 року.

06.04.2018 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог (вх. ГСОО №2-1909/18). Згідно протоколу судового засідання 06.04.2018 року (том І, а.с. 72-73), судом було долучено вказану заяву до матеріалів справи та прийнято її до розгляду.

У відповідності до протоколу судового засідання від 02.05.2018 року, судом було повідомлено про помилковість прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог вх. ГСОО №2-1909/18 від 06.04.2018р., оскільки її подано всупереч ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим судом зазначено, що позовні вимоги розглядатимуться судом в первісній редакції позову.

17.05.2018 року від позивача надійшла заява про закриття провадження по справі №916/471/18 в частині позовних вимог на суму 19 820,87 грн., оскільки відповідачем за спірний період станом на 07.05.2018р. частково сплачено заборгованість.

11.05.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. ГСОО №9417/18), згідно якого з позовними вимогами не погоджується, вважає їх такими, що не ґрунтуються на законі і не відповідають розрахункам та документам, які додані до матеріалів справи. При цьому відповідач зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. По-перше, відповідач зазначає, що з урахуванням уточнень позовних вимог від 06.04.2018 року, розмір заборгованості у сумі 57 717,10 грн. за період з січня 2016 року по січень 2018 року не підтверджується розрахунком заборгованості зробленим ОСББ ,,Константа", а визначена позивачем сума заборгованості спростовується платіжними квитанціями та іншими доказами про перерахування грошових коштів відповідачем за надані послуги. Разом з тим, відповідач вказує на формальне ставлення позивача до підрахунку суми заборгованості, що за думкою ОСББ ,,Константа" вбачається із неодноразового уточнення позовних вимог відносно суми заборгованості у бік її зменшення. Отже, відповідач вважає, розрахунок суми заборгованості за надані послуги ТОВ „Інфокс" помилковим та таким, що не відображає дійсні розрахунки між сторонами у справі, оскільки позивач при розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення не взяв до уваги те, що між сторонами у справі існують договірні відносини на підставі договору №394 від 30.03.2016р. за умовами якого позивач зобов'язаний 4% від отриманої суми платежів зараховувати у рахунок боргу відповідача (якщо такий наявний) або залишити на рахунку ОСББ; не враховує у заборгованості розмір субсидій та пільг, які оформлені членами ОСББ ,,Константа". По-друге, відповідач зазначає про небажання позивача на перехід за прямими розрахунками безпосередньо з членами ОСББ „Константа", як власниками. По-третє, відповідач ставить під сумнів існування на час звернення з цим позовом договірних відносин між сторонами у справі за договором №4264/1 від 01.11.2000 року, оскільки після 31.12.2015 року ОСББ ,,Константа" не укладало договорів на водопостачання та водовідведення з позивачем та намагалось перевести договірні відносини з позивачем на прямі розрахунки з членами ОСББ ,,Константа", тоді як за думкою відповідача позивач не надав належних доказів продовження дії договору після 31.12.2015 року. По-четверте, відповідач стверджує, що загальнобудинковий лічильник був опломбований 24.01.2018 року та до цього часу визначення обсягу спожитої води ОСББ ,,Константа" здійснювалось за нормою, встановленою нормативними актами без урахування квартирних приборів обліку водопостачання, що значно перевищує реальні обсяги споживання житловим будинком вказаних послуг, і призвело до виникнення заборгованості саме ОСББ ,,Константа" перед позивачем за послуги водовідведення та водопостачання, а не його членів - власників квартир у цьому житловому будинку, що є підставою для зростання суми заборгованості, яка за думкою відповідача відсутня у ОСББ ,,Константа". По-п'яте, відповідач стверджує про порушення позивачем домовленостей з приводу реструктуризації боргу, який утворився за попередні періоди та передчасне звернення з даним позовом до суду.

18.05.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. ГСОО №9921/18), згідно якого з зазначеними доводами відповідачем не погоджується посилаючись на те, що розрахунок заборгованості здійснено на підставі наданих відповідачем звітів, актів контрольних зйомок, підписаних управляючим ОСББ ,,Константа" та з урахуванням здійснених відповідачем часткових проплат, а також наданих відповідачу пільг. При цьому, наполягає на тому, що укладений між сторонами договір є діючим, оскільки його умовами передбачено продовження на наступні 5 років за відсутності заяви сторони про його припинення за місяць до закінчення строку його дії. Разом з тим, зазначає що виконання сторонами зобов'язань за договором № 394 від 30.03.2016 року не є предметом розгляду даної справи, тоді як відповідно до п. 5.4 цього договору при наявності боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення відшкодування позивачем відповідачу витрат передбачених цим договором не здійснюються. При цьому, позивач стверджує, що поточні платежі відповідачем не сплачуються у повному обсязі, що не відповідає гарантійним зобов'язанням відповідача щодо реструктуризації боргу.

21.05.2018 року до суду від відповідача надійшли заперечення вх. ГСОО №10001/18, в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких відповідач зазначає, що із-за неповної сплати власниками та користувачами квартир у створеному ОСББ „Константа" за період з 01.01.2016р. по 01.02.2018 року відповідачем дійсно було порушені частково договірні зобов'язання перед позивачем, в зв'язку з чим визнає існування непогашеного боргу у розмірі 19 558,78 грн. Разом з тим, відповідач посилаючись на лист від 27.07.2016 року щодо реструктуризації боргу, зазначає про передчасне звернення з позовом, в зв'язку з чим, згідно резолютивної частини відповідних заперечень (том І а.с. 173-176) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, просить суд залишити ОСББ „Константа" розстрочення сплати заборгованості за послуги водовідведення та водопостачання у розмірі 19 558,78 грн., на тих же умовах, які були встановлені між сторонами у справі, шляхом сплати щомісячно 1000,00 грн. в рахунок заборгованості за послуги з одночасною сплатою чергових щомісячних поточних оплат за надані послуги з водовідведення та водопостачання.

Протокольною ухвалою господарського суду від 21.05.2018р. поновлено строк ТОВ ,,Інфокс" в особі філії ,,Інфоксводоканал" на подачу клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участі судді згідно ст.119 Господарського процесуального кодексу України, постановлено провести 13.06.2018 о 12:30 процедуру врегулювання спору за участю судді у справі № 916/471/18 у формі спільної наради за участю представників ТОВ ,,Інфокс" в особі філії ,,Інфоксводоканал" та ОСББ ,,Константа" та зупинено провадження у справі на час проведення процедури врегулювання спору за участі судді на 30 днів.

11.06.2018 року до суду від відповідача надійшла заява вх. ГСОО №11586/18 (том. ІІ а.с.1-4), згідно якої, зокрема, зазначає про визнання боргу у розмірі 13054,09 грн. (у відповідності до розрахунку ОСББ „Константа" (том ІІ а.с. 6-7) , в іншій частині позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в цій частині.

11.06.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (вх. ГСОО №11608/18). Зазначене клопотання було задоволено судом та відповідні докази залучені до матеріалів справи.

13.06.2018 року від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 42, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України (вх. ГСОО №11802/18), згідно якого позивач, зокрема просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 55717,10 грн.

Ухвалою суду від 21.06.2018р. припинено врегулювання спору за участі судді у справі № 916/471/18, провадження у справі поновлено та передано справу №916/471/18 на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №287 від 21.06.2018р. "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи", відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 32, п. 4 ст. 189 Господарського процесуального кодексу України, п. 10 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 22.12.2017р. (протокол №17-13/2017), призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/471/18 та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №916/471/18 призначено суддю ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року справу №916/471/18 прийнято до провадження суддею ОСОБА_1. в порядку спрощеного позовного провадження, проведення розгляду справи по суті призначено в судовому засіданні на 17.07.2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.07.2018р., у зв'язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи №916/471/18, а саме: звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Одеської області у відставку з 10.07.2018р., згідно рішення Вищої ради правосуддя від 10.07.2018р. №2225/0/15-18, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/471/18, за результатами якого справу №916/471/18 розподілено судді Невінгловській Ю.М.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.07.2018 року справу №916/471/18 було прийнято до провадження судді Невінгловської Ю.М. із призначенням розгляду справи по суті на 08.08.2018 року.

06.08.2018 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. ГСОО №2-3946/18), згідно якої просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р. в сумі 76537,97 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн., обґрунтовуючи подання вказаної заяви позивач зазначає про здійснення відповідачем часткових проплат під час розгляду справи.

Враховуючи, що вищевказана заява була подана позивачем з порушенням приписів п. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України вказана заява не була прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні від 08.08.2018 року, судом було оголошено перерву, в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 27.08.2018 року.

23.08.2018 року до суду від відповідача надійшла заява вх. ГСОО №17213/18 (том. ІІІ а.с.25-27), згідно якої, зокрема, зазначає про визнання боргу у розмірі 19558,78 грн. (у відповідності до розрахунку ОСББ „Константа" (том ІІІ а.с. 29-30) , в іншій частині позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в цій частині.

27.08.2018 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. ГСОО №2-4333/18), згідно якої просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р. в сумі 53717,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн., обґрунтовуючи подання вказаної заяви зазначає про здійснення відповідачем часткових проплат під час розгляду справи.

У судовому засіданні від 27.08.2018 року судом було оголошено перерву, в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 11.09.2018 року.

14.09.2018 року від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (вх. ГСОО №18763/18). Зазначене клопотання було задоволено судом та відповідні докази залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні від 11.09.2018 року, судом було оголошено перерву, в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 18.09.2018 року.

17.09.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх. ГСОО №18890/18). Крім того, у даному клопотання позивач повторно зазначив про порядок зарахування коштів, передбачений п. 3.6 договору №4264/1 від 01.11.2000р. та повідомив суд про здійсненні відповідачем часткові проплати під час розгляду справи, в зв'язку з чим зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р. в сумі 52717,10 грн., який рахується станом на 14.09.2018 року а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн., обґрунтовуючи подання вказаної заяви зазначає про здійснення відповідачем часткових проплат під час розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2018 року заявлені позовні вимоги викладені у клопотанні вх. ГСОО №18890/18 від 17.08.2018 року підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.09.2018 року борг визнав частково, в решті позовних вимог просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у заявах по суті спору, а також наполягав на залишенні позивачу розстрочення сплати боргу.

Ухвалою суду від 18.09.2018р. провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 23 820,87 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України було закрито, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В судовому засіданні 18.09.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено, що повне рішення буде складено 24.09.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, 01.11.2000р. між Комунальним підприємством "Одесводоканал" (надалі - водоканал) та ОСББ „Константа" (надалі - абонент) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення (населення) №4264/1, згідно з яким водоканал надає послуги з подачі питної води за ДСТУ 2874-82 "Вода питна" (вода) та прийому стічних вод (стоки) на об'єкти абонента у відповідності до додатків № 1, 2, 3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються водоканалу.

Згідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс", в новій редакції, затвердженого загальними зборами учасників товариства, оформленого протоколом №1-09/2017 від 15.09.2017 року ТОВ „Інфокс" є правонаступником Комунального підприємства „Одесводоканал" на підставі Договору оренди цілісного майнового комплексу КП „Одесводоканал" від 17.12.2003 року, що підтверджує належні повноваження позивача для звернення з відповідним позовом.

Умовами п. 1.2 договору встановлено обов'язок абонента своєчасно сплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатувати та утримувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них у належному стані відповідно до встановлених Правил, перелічених у п.2.1 даного договору та діючого законодавства.

За умовами п.п. 2.2.1 договору, водоканал зобов'язався подавати абоненту воду та приймати стоки у відповідності до стану мереж і споруд.

Згідно з п.п. 2.3.8 договору, абонент зобов'язується щомісячно, за установленою формою з 1-го по 5-те число в письмовому вигляді, надавати відомості про водокористування абонента та фактичну оплату населенням послуг водокористування за попередній місяць. При їх ненаданні в строк водоканал проводить розрахунок у відповідності до "Правил водокористування".

Відповідно до п. 3.1 договору, облік використаної води здійснюється за показниками приладів обліку води, встановлених на об'єктах абонента у відповідності до даних додатків № 1, 2, 3. За відсутності приладу обліку води, тимчасово до його встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених в установленому законом порядку нормативів водокористування.

Положеннями п. 3.2 договору встановлено, що оплата послуг водокористування та водовідведення проводиться щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок водоканалу.

Відповідно до п. 3.3 договору, оплата здійснюється по тарифах, затверджених в установленому діючим законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладання договору, оплата абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Відомості про зміну діючих тарифів абонент отримує через засоби масової інформації (печать, телебачення, радіо).

У відповідності до п. 3.4 договору, рахунки на оплату платежів (дебетових оповіщень) направляються абоненту через банківську установу відповідно до банківських реквізитів, зазначених абонентом при підписанні даного договору.

За умовами п. 3.6 договору, розрахунки ведуться по сальдо на початок місяця. Перераховані абонентом платежі зараховуються в наступному порядку: в першу чергу, в рахунок погашення пені, надалі заборгованості по сплаті, потім поточних платежів.

Згідно з п. 3.7 договору, обсяг скинутих абонентом в каналізацію стічних вод застосовується рівним використаному обсягу води, або встановлюється по приборам обліку стоків.

Пунктом 3.9 договору визначено, що у разі зменшення обсягів водоспоживання-водовідведення при здійсненні розрахунків за затвердженими нормами водоспоживання, перерахунок здійснюється з початку місяця, в якому були надані відомості. Водоканал не несе відповідальності за несвоєчасне надання абонентом відомостей про зменшення обсягів споживання.

Згідно з п. 5.3 договору, договір укладається строком на 5 років та діє з 01.11.2000р. до 01.11.2005р. Договір вважається продовженим на наступні п'ять років, якщо до закінчення місця після закінчення строку його дії жодна зі сторін не заявить про зміну або припинення його дії.

18.06.2010р. між ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" та ОСББ „Константа" було укладено додаткову угоду №189/1 до договору на послуги водопостачання та водовідведення №4264/1 від 01.11.2000р., згідно з якою сторони дійшли згоди про наступне: в тексті договору найменування сторін "Водоканал" та "Абонент" у всіх відмінках замінити на "Виробник" та "Споживач" відповідно; пункт 2.3.8 викласти в новій редакції: щомісячно, за встановленою формою з 19 по предостанній робочий день місяця, у письмовому вигляді, надавати відомості про водоспоживання своїх об'єктів. За їх не наданні в зазначений строк (але не більше 2-х місяців) виробник здійснює розрахунок послуг водоспоживання-водовідведення по середньодобовим витратам за попередні два розрахункові місяці. Наступне визначення обсягів водокористування здійснюється за нормами споживання; пункт 3.7 договору викласти в новій редакції: обсяги стоків, які відводяться від споживача, приймаються за обсяги спожитої води або визначаються за показами приладів обліку стоків у відповідності до п. 3.14, 5.29 „Правил водокористування"; пункт 5.3 договору змінити, виклавши в новій редакції: договір діє з моменту укладання договору до 31.12.2015р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні п'ять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повної сплати заборгованості за даним договором.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі 01.11.2000 року укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення, згідно з яким позивач зобов'язався надавати послуги з централізованого водопостачання, а також з централізованого водовідведення на об'єкт, що розташований за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушка 11 Є, який за своєю правовою суттю є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов договору №4264/1 від 01.11.2000р. позивачем надавались відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на об'єкт, визначений у дислокації (додаток №1 до договору), у період з січня 2016 року по січень 2018 року включно загальною вартістю 383360,44 грн. ( за вирахуванням суми пільг у розмірі 8078,77 грн.).

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку вартості наданих послуг (том І а.с. 13-14), вартість наданих послуг у спірний період визначена на підставі тарифів встановлених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №900 від 26.03.2015р., № 1141 від 16.06.2016р., № 907 від 11.07.2017р. та № 1343 від 02.11.2017р. виходячи із обсягів зазначених відповідачем у звітах щодо водоспоживання та актів контрольних зйомок.

Згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень, які були надані до матеріалів справи як позивачем (том ІІ а.с. 121-203) так і відповідачем ( том І а.с. 144-154, том ІІ а.с 16-116, том ІІІ а.с. 31, 35-135, 146-147), а також розрахунку позивача (том І а.с. 13-14) та реєстру здійснених платежів ОСББ „Константа", складеним позивачем (том ІІІ а.с. 170-174), з урахуванням права позивача, передбаченого п. 3.6 договору №4264/1 від 01.11.2016 щодо черговості погашення заборгованості, відповідно до наданого позивачем реєстру (том ІІ а.с. 119-120 з оборотом), в якості сплати боргу за спірний період ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" були зараховані грошові кошти лише у розмірі 306822,57 грн.

Як встановлено матеріалами справи, 27.07.2016 року відповідач звернувся до позивача з службовим листом за вих. №547 (том І а.с. 148), згідно якого просив надати згоду на реструктуризацію боргу, зазначений лист був отриманий позивачем 27.07.2016 року, відповідно до відмітки про його реєстрацію філією "Інфоксводоканал". Разом з тим, у відповідності до змісту даного листа, ОСББ „Константа" гарантується оплата щомісячно у розмірі 1000,00 грн. разом з поточним платежем.

При цьому, факт зарахування позивачем платежів у розмір 1000,00 грн., згідно вищезазначеного службового листа відповідача ніяким чином не заперечується ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал".

Із наданих сторонами розрахунків вбачається, що грошові кошти у розмірі 19038,98 грн. позивачем було зараховано в якості сплати боргу за попередній період, а грошові кошти у розмірі 37 800,00 грн. сплачені відповідачем у період з 19.01.2016 року по 25.03.2016 року (платіжні доручення: Том ІІ а.с. 159-169) зараховано в якості оплати боргу за послуги надані у 2014-2015рр., у відповідності до зазначеного ОСББ „Константа" призначення платежу при їх здійсненні, при цьому суд зазначає, що сума заборгованості за попередні періоди судом не досліджувалась та не є предметом розгляду даної справи.

При цьому, щодо здійснення позивачем правомірності вищевказаних зарахувань грошових коштів суд враховує положення п. 3.6 договору №4264/1 від 01.11.2000р., а також приписів ч. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" у відповідності з якими відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відтак, суд не приймає доводи відповідача щодо помилковості зазначення призначення платежу про сплату грошових коштів у розмірі 37 800,00 грн., як таких що сплачені за спірний період, тоді як в матеріалах справи відсутні належні докази звернення відповідача щодо виправлення недостовірності відомостей зазначення призначення платежу та необхідності зарахування цих коштів в якості сплати вартості послуг у спірний період.

Водночас, згідно наданих позивачем усних пояснень та наявних в матеріалах справи рахунків за спірний період, копії яких були надані позивачем та відповідачем, вбачається зазначення заборгованості за попередній період, яка обліковується за наростаючим підрахунком. Разом з тим, суд зазначає, що заборгованість за попередні періоди до 01.01.2016 року не є предметом розгляду даної справи, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для надання правової оцінки та встановлення заборгованості та проплать за період до 01.01.2016 року, оскільки за приписами ч.2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може у рішенні виходити за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, суд зазначає про помилковість здійсненого ОСББ „Константа" розрахунку позовних вимог, в зв'язку з чим визначену у ньому суму заборгованості у розмірі 19 558,78 грн. (з якою погоджується відповідач) вважає помилковою.

Також із матеріалів справи вбачається, що протягом лютого-вересня 2018 року відповідачем, зокрема, у період до звернення з відповідним позовом та під час розгляду справи, в якості сплати вартості послуг наданих за спірний період були сплачені грошові кошти у розмірі у розмірі 23 820,87 грн. (згідно платіжних доручень: том І а.с. 65-70, 142, том ІІ а.с. 218, том ІІІ а.с. 16, 151, 212). Зазначені обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи бухгалтерською довідкою ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" від 17.09.2018 року про здійснення відповідачем відповідних проплат, а також щодо розміру заборгованості, яка обліковується за відповідачем перед позивачем, станом на 14.09.2018 року, за спірний період, а саме у розмірі 52 717,10 грн.

Так, із зазначених підстав, враховуючи що відповідачем продовжувалося здійснення проплат, позивачем неодноразово під час розгляду справи подавались заяви про зменшення розміру позовних вимог, між тим враховуючи положення ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено стислий процесуальний строк щодо можливості подачі позивачем під час спрощеного позовного провадження відповідної заяви, позовні вимоги розглядались судом в редакції позовної заяви та в подальшому, судом було закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості за спірний період у розмірі 23820,87 грн., на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, в порушення вимог ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано доказів сплати суми вартості послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016 року по 01.02.2018 року у розмірі 52 717,10 грн.

Положеннями ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконувались зобов'язання щодо оплати наданих у період з 01.01.2016р. по 01.02.2018р. послуг, внаслідок чого у нього станом на 14.09.2018р. утворився борг перед позивачем в сумі 52 717,10 грн. за вказаний період.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" та стягнення з відповідача заборгованості за договором №4264/1 від 01.11.2000 року за період з 01.01.2016 року по 01.02.2018 року у розмірі 52 717,10 грн.

Разом з тим, судом не враховуються заперечення відповідача щодо передчасності звернення позивача з відповідним позовом, з урахуванням листа про реструктуризацію боргу, оскільки зазначеним листом сторонами не врегульовано період та розмір заборгованості до якої вирішено застосувати відповідну реструктуризацію, тим більше зазначене питання не оформлено сторонами у вигляді відповідного договору, згідно до положень діючого законодавства, а тому наявність такого листа та зарахування позивачем сплат з зазначенням на підставі реструктуризації, не може обмежувати право позивача на звернення з відповідним позовом.. Водночас, судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо припинення дії договору №4264/1 від 01.11.2000 року, виходячи із відсутності в матеріалах справи доказів, передбачених п. 5.3 договору чи укладення з зазначеного приводу сторонами угоди, тоді як автоматична пролонгація строку дії договору передбачена за волевиявленням сторін та відображена у п. 5.3 зазначеного договору. Разом з тим, суд не приймає до уваги також заперечення відповідача щодо невиконання позивачем зобов'язань за договором №394 від 30.03.2016р., оскільки договірні відносини за вказаним договором не є предметом розгляду справи та можуть бути вирішені у іншому судовому провадженні за наявності спору між сторонами з зазначеного приводу.

Водночас, суд вважає за необхідне з приводу викладеного відповідачем клопотання в резолютивні частині поданих заперечень вх. ГСОО №10001/18 від 21.05.2018 року, в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України зазначає таке.

Так, ОСББ „Константа" просить суд залишити розстрочення сплати заборгованості за послуги водовідведення та водопостачання у розмірі 19 558,78 грн., на тих же умовах, які були встановлені між сторонами у справі, шляхом сплати щомісячно 1000,00 грн. в рахунок заборгованості за послуги з одночасною сплатою чергових щомісячних поточних оплат за надані послуги з водовідведення та водопостачання.

Між тим, за результатами розгляду справи судом встановлено інший розмір заборгованості, який, зокрема, не визнається відповідачем,

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд не приймає заяву відповідача, як його волевиявлення щодо необхідності надання розстрочки встановленої судом заборгованості, з огляду на те, що вказана заява подана до прийняття рішення у справі.

При цьому, суд відмічає, що відповідач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України у разі наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Константа" (65113, м. Одеса, пр-т Академіка Глушка, буд. 11-Є; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 52 717/п'ятдесят дві тисячі сімсот сімнадцять/ грн. 10 коп. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016 року по 01.02.2018 року та 1762/одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24 вересня 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська