ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2490/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве

до відповідача-1: Виконавчого комітету Верхівцевської міської ради, Дніпропетровська область, м. Верхівцеве

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Віннік Романа Олександровича, м. Верхівцеве

про визнання недійсним договору оренди комунального майна і додаткової угоди та повернення майна

Представники:

від прокуратури: Трубіцин Д.М., службове посвідчення № 028865 від 17.09.2014 року, прокурор відділу;

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Верхівцевської міської ради та до Фізичної особи-підприємця Вінніка Романа Олександровича, в якому просить суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади в особі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 01.03.2017 № 1/3 та додаткову угоду до нього від 01.03.2018, укладений між виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Вінніком Романом Олександровичем щодо надання в оренду нежитлової будівлі гаражу, загальною площею 116,3 м2, розташованої на вул. Вокзальній, 10 у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області;

- зобов'язати Фізичну особу-підприємця Вінніка Романа Олександровича повернути територіальній громаді в особі Верхівцевської міської ради нежитлову будівлю гаражу, загальною площею 116,3 м2, розташовану на вул. Вокзальній, 10 у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області;

- стягнути на користь прокуратури Дніпропетровської області солідарно з відповідачів, сплачений судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі призначено підготовче засідання на 10.07.2018 року о 11:20 год.

Представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання 10.07.2018 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні прокурор надав усні пояснення по справі та проти відкладення підготовчого засідання не заперечує.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 02.08.2018 року о 11:40 год.

У підготовче судове засідання 02.08.2018 року представник відповідача-1 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, що є підставою для відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року продовжено строк підготовчого провадження до 10.09.2018 року та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 04.09.2018 року о 15:00 год.

У підготовчому cудовому засіданні 04.09.2018 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.09.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2018 о 12:00 год.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання не з'являлись, вимоги суду, викладених в ухвалах Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2018, 10.07.2018, 02.08.2018, не виконували, письмовий відзив на позов не надали, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради (далі-відповідач-1, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Віннік Романом Олександровичем (далі-відповідач-2, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності Верхівцевської територіальної громади № 1/3 від 01.03.2017.

Також між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 01.03.2018 до договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності Верхівцевської територіальної громади №1/3 від 01.03.2017, якою сторони дійшли згоди про продовження дії договору та внесли зміни до п. 7.1. договору: "Цей договір набирає чинності

Предметом цього договору згідно є строкове платне користування нерухомим майном (нежитлове приміщення, будівлю, споруду) надалі-майно, на підставі рішення Виконавчого комітету Верхівцевської міської ради №43 від 22.02.2017 для використання його з метою технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, загальною площею 116,3 кв.м., яке знаходиться на балансі Верхівцевської міської ради та розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Вокзальна, 10.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності , їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулює Закону України „Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним для даних правовідносин.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як вважає прокурор, на момент укладання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності Верхівцевської територіальної громади № 1/3 від 01.03.2017 та його пролонгації, що відбулося 01.03.2018, виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради та ФОП Віннік Р.О. не дотримано вимоги, передбачені чинним законодавством, що є підставою для визнання договору недійсним.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи сторін суд дійшов висновку про відмову у позові з таких підстав.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину - є недодержання, в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про визнання недійсним договору, суд повинен з'ясувати, зокрема, підстави для визнання недійсним договору, оскільки недійсність правочину може наступати лише з певним порушенням закону.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або інших сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків,

Як зазначалось раніше, між відповідачем-1 та відповідачем-2 був укладений договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності Верхівцевської територіальної громади № 1/3 від 01.03.2017.

За вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини між юридичними особами належить вчиняти в письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 цього кодексу, Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Спірний договір викладено в одному документі підписано міським головою повноваження якого укладати договори від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, встановлені у п. 16 ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ФОП Віннік Р.О. особисто. Тобто, договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності Верхівцевської територіальної громади № 1/3 від 01.03.2017 підписано уповноваженими особами.

Отже вимоги діючого законодавства щодо форми укладення спірного договору сторонами виконані.

Договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Матеріалами справи підтверджено передачу об'єкту оренди орендарю та відсутність заборгованості з орендної плати

У п. 2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

На думку прокурора, як вже зазначалось, було порушено порядок укладення договору оренди комунального майна, а саме не проведено оцінку об'єкта оренди за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Статтею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Відповідно до п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 N 629 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.2003 N 3) оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Таким чином, чинним законодавством встановлено порядок визначення вартості об'єкта оренди для укладення договору оренди комунального майна, а саме проведення оцінки об'єкта оренди та застосування її при визначенні розміру орендної плати.

Така оцінка як перед укладанням договору оренди так і під час його дії сторонами не проводилась орендованого майна.

Проте, ст. 11 цього Закону не визначає як обов'язковий або можливий наслідок порушення порядку оцінки орендованого майна визнання договору недійсним.

Відповідно до ч.1.ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Істотні умови договору оренди державного та комунального майна визначені у ст. 10 цього Закону, зокрема, об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм права, наслідком невизначення ціни об'єкту оренди може бути визначення договору як неукладеного.

Втім, згідно з п. 1.2. спірного договору, вартість орендованого майна без ПДВ становить - 9 731,00 грн. станом на 01.03.2017р.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що передача майна в оренду здійснюється за первісною вартістю, або вартістю, визначеною у звіті про експертну оцінку вартості майна.

Тобто, сторони встановили вартість майна, що передається в оренду.

За змістом п.4.ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Отже. Законодавець передбачив можливість після укладення договору привести його у відповідність до цього Закону.

Таким чином. Прокурором обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

З огляду на викладене, позовні вимоги Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до відповідача-1: Виконавчого комітету Верхівцевської міської ради, відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Віннік Романа Олександровича про визнання недійсним договору оренди комунального майна і додаткової угоди та повернення майна задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Богдана Хмельницького, 21) в інтересах держави в особі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (51660, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеві, вул. Центральна, буд. 75, ) до відповідача-1: Виконавчого комітету Верхівцевської міської ради (51660, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеві, вул. Центральна, буд. 75, ) відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Віннік Роман Олександровича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про визнання недійсним договору оренди комунального майна і додаткової угоди та повернення майна - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2018

Суддя В.Г. Бєлік