ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" вересня 2018 р. Справа № 922/835/18

Суддя-доповідач Бородіна Л.І., розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», смт.Новогуйвинське, Житомирська область,

на рішення господарського суду Харківської області від 03.08.2018 (суддя Кухар Н.М.), постановлене у м. Харкові об 11год.11хв., повний текст якого складений 13.08.2018,

за позовом: Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське, Житомирська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ТПК Нова", м.Харків,

про стягнення 3686876,98 грн,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ТПК Нова", м.Харків,

відповідача: Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», смт.Новогуйвинське Житомирської області,

про стягнення 3592574,60грн,

ВСТАНОВИЛА:

27.03.2018 ДП «Житомирський бронетанковий завод» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Торговий дім «ТПК Нова» про стягнення неустойки в розмірі 3686876,98грн, у тому числі пеня в сумі 2073680,77грн, штраф в сумі 1431427,63грн за прострочення виконання зобов'язань понад тридцять днів та штраф в сумі 20% від вартості продукції неналежної якості в розмірі 181768,58грн (т.1, а.с.4-10).

27.04.2018 ТОВ «Торговий дім «ТПК Нова» звернулося до місцевого господарського суду із зустрічним позовом до ДП «Житомирський бронетанковий завод» про стягнення заборгованості з оплати поставленої продукції за договором від 29.08.2017 № 231116 в розмірі 2749249,90грн, неустойки в розмірі 843324,70 грн, у тому числі пені в розмірі 293474,72грн, штрафу за прострочення виконання зобов'язань з оплати поставленої продукції понад 30 днів в розмірі 549849,98 грн (т.1,а.с.150-155).

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.08.2018 у справі №922/835/18 первісний позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Торговий дім "ТПК Нова" на користь ДП "Житомирський бронетанковий завод" 181768,58грн штрафу в розмірі 20% від вартості продукції неналежної якості; 2726,53грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено частково; закрито провадження у справі за відсутністю предмету спору в частині зустрічних позовних вимог щодо стягнення 2749249,90грн заборгованості з оплати поставленої продукції; зменшено неустойку, яка підлягає стягненню з ДП "Житомирський бронетанковий завод" за зустрічним позовом на 50%; стягнуто з ДП "Житомирський бронетанковий завод" на користь ТОВ "Торговий дім "ТПК Нова" 421662,35грн неустойки, 12649,87грн витрат з оплати судового збору; в частині стягнення 421662,35грн неустойки у задоволенні зустрічного позову відмовлено (т.2,а.с.26-36).

ДП «Житомирський бронетанковий завод» з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилося та 05.09.2018 звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 03.08.2018 у справі №922/835/18 в частині відмови в задоволенні первісного позову про стягнення неустойки у вигляді пені в сумі 2073680,77грн, штрафу за прострочення виконання зобов'язань понад тридцять днів в сумі 1431427,63грн, а також в частині часткового задоволення зустрічного позову про стягнення неустойки та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та відмовити в задоволенні позовних вимог по зустрічному позову в повному обсязі.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на статтю 256 ГПК України з тих підстав, що в судовому засіданні, 03.08.2018 було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, тоді як повний текст рішення отримано позивачем за первісним позовом 16.08.2018.

Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 03.08.2018, повний текст якого складений 13.08.2018, отже, строк подання апеляційної скарги, з урахуванням неробочих днів сплив 03.09.2018 (з урахуванням вихідних днів).

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Також скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 03.08.2018 у даній справі до ухвалення рішення у справі за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та рішення Європейського суду з прав людини у справах «Креуз проти Польщі» та «ФК Мретебі проти Грузії» з підстав відсутності фінансової можливості, у зв'язку з різкім погіршенням фінансово-господарської ситуації на підприємстві та відсутністю коштів для сплати судового збору. Крім того, скаржник зазначає, що він розраховує на надходження коштів за наявною дебіторською заборгованістю в вересні-жовтні місяці 2018 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач за первісним позовом оскаржує рішення господарського суду Харківської області від 03.08.2018 у справі №922/835/18 в частині відмови в задоволенні первісного позову про стягнення неустойки у вигляді пені в сумі 2073680,77грн, штрафу за прострочення виконання зобов'язань понад тридцять днів в сумі 1431427,63грн, а також в частині задоволення зустрічного позову про стягнення неустойки у розмірі 421662,35грн.

Отже, за подання апеляційної скарги з урахуванням вимог апеляційної скарги ( виходячи з оспорюваної суми 3926770,70грн) скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 88352,34грн.

Натомість, при дослідженні матеріалів апеляційної скарги встановлено, що до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, скаржник з посиланням на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та рішення Європейського суду з прав людини у справах «Креуз проти Польщі» та «ФК Мретебі проти Грузії» просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги з підстав відсутності фінансової можливості, у зв'язку з різкім погіршенням фінансово-господарської ситуації на підприємстві та відсутністю коштів для сплати судового збору. Крім того, скаржник зазначає, що він розраховує на надходження коштів за наявною дебіторською заборгованістю в вересні-жовтні місяці 2018 року.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктами 1,2 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" не відноситься до категорії осіб, визначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. За таких обставин, скаржник в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» не має права на відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, скаржником не надано будь-яких належних доказів в розумінні статті 76 ГПК України, які б свідчили про відсутність коштів на рахунках, які б могли бути спрямовані для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, або інших доказів, які б свідчити про неможливість сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також, скаржником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не зазначено ймовірної дати сплати судового збору та не надано доказів на підтвердження можливості сплати судового збору до закінчення апеляційного провадження.

Оскільки відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку апелянтом не доведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ДП «Житомирський бронетанковий завод» про відстрочення сплати судового збору.

Апелянт у клопотанні про відстрочення сплати судового збору посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" та зазначає, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наведеного судового рішення, воно стосуються саме законодавчого регулювання розміру та порядку сплати судового збору в контексті забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які звертаються до суду, а також законності мети встановлення судового збору, водночас із вказаних рішень не вбачається незаконності інституту судового збору як такого або ж необов'язковості виконання вимог чинних законів, якими врегульовано дані правовідносини. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", на яке посилається апелянт, зазначено, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у зв'язку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті Конвенції.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: без доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ДП «Житомирський бронетанковий завод» слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на рішення господарського суду Харківської області від 03.08.2018 у справі №922/835/18 залишити без руху.

2. Встановити ДП «Житомирський бронетанковий завод» десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Л.І. Бородіна