ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2018 м.Харків Справа № 905/1405/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О,

при секретарі судового засідання Лабуня С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро,

до відповідача: ОСОБА_2 селищної ради, смт.Нікольське, Донецька область

про стягнення 8287,52грн.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 акціонерне товариство Укртелеком в особі Дніпропетровської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком м.Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 селищної ради, смт.Нікольське, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 8287,52грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором №16-7 від 20.03.2017р. про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1405/18.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1405/18; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 29.08.18р.

27.08.18р. до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі його представника.

Ухвалою суду від 29.08.18р. розгляд справи відкладено на 18.09.18р.

У судове засідання 18.09.18р. представники позивача та відповідача не зявились; про місце, день та час розгляду справи були повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено.

Відзив на позовну заяву суду відповідачем не наданий.

Факт отримання відповідачем ухвал суду, якими відповідач повідомлявся про місце, час та дату слухання справи підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач протягом розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.17р. між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Укртелеком (виконавець) та відповідачем ОСОБА_2 селищною радою (замовник) укладений договір №16-7 про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти (з додатками).

Відповідно до п.1.1. договору, виконавець зобовязується у 2017 році надавати замовнику послуги з передавання даних і повідомлень (телекомунікаційні послуги), а також послуги, повязані технологічно з телекомунікаційними послугами, що визначаються у замовленні послуг та у відповідних додатках до цього договору, а замовник зобовязується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до вимог цього договору і умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» (п.1.1 договору).

Перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг виконавця визначаються в замовленні послуг та в окремих додатках до цього договору, що підписуються сторонами і є невідємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

За умовою п.2.1 ціна вказаного договору становить 6543,88грн., у тому числі ПДВ 1090,65грн.

Згідно п.3.1. договору, розрахунки проводяться шляхом здійснення оплати замовником після пред'явлення виконавцем рахунка на оплату послуг (разом з рахунком надається акт здавання-приймання наданих послуг) або рахунка-акта на оплату послуг (при цьому рахунок-акт одночасно є актом здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за кожний розрахунковий період.

Пунктом 3.2. договору, встановлено кредитну систему внесення плати за надані послуги.

Згідно п.3.5. договору у разі перевищення ціни договору замовник сплачує фактично отримані послуги згідно з діючими тарифами виконавця.

Відповідно до п.5.1.2. договору, замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати отримані послуги.

Відповідно до п.5.4. умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної (кредитної) форми оплати рахунок за телекомунікаційні послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом якщо інше не передбачено договором.

Згідно п.5.7. умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», у разі неотримання рахунку до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, або здійснення розрахунків без рахунка абонент може звернутися до Укртелекому для отримання інформації про належну до сплати суму та в разі потреби отримати рахунок або самостійно сформувати рахунок за телекомунікаційні послуги у відповідному розділі на офіційному веб-сайті Укртелекому. Неотримання рахунка не звільняє абонента від зобовязань щодо оплати послуг.

Пунктом 6.1. договору, визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та Умов Укртелекому.

Пунктом 7.2 договору, встановлено, що останній набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Виходячи зі змісту позовної заяви, на виконання умов договору від 20.03.17р. №16-7, позивач як оператор телекомунікаційних послуг протягом березня 2017р. грудня 2017р. надавав відповідачеві телекомунікаційні послуги, обумовлені договором та додатками до нього.

Листом від 07.03.18р. на адресу відповідача були направлені Рахунки акти за період березень 2017р. грудень 2017р.

Вищевказані Рахунки акти були отримані представником відповідача 15.03.18р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач своє зобовязання за вказаним договором з оплати наданих послуг належним чином не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 8287,52грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність даного спору полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором №16-7 від 20.03.17р. з оплати за надані послуги в сумі 8287,52грн.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору №16-7 від 20.03.17р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачений обовязок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленими в договорі.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір №16-7 від 20.03.17р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено судом, сторони визначили порядок оплати, за яким абонент зобов'язався оплатити рахунок за послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на поточний рахунок виконавця.

Таким чином, наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що із отриманням відповідачем послуг за рахунками-актами за період березень 2017р. грудень 2017р., у нього виникло зобов'язання з їх оплати в сумі 8287,52грн.

Приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що позивачем були надані послуги на суму 8287,52грн.

Відповідач свої обовязки з оплати наданих послуг належним чином не виконав.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання має на вимогу кредитора сплатити заборгованість.

Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язків з оплати наданих послуг, оскільки зі змісту наявних документів вбачається, що вони були отримані останнім.

З урахуванням наведених вище висновків суду та положень діючого законодавства, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі, у розмірі 8287,52грн.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав; доводів позивача, наведених у позовній заяві не спростував.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпро до ОСОБА_2 селищної ради, смт.Нікольське, Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 8287,52грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 селищної ради (смт.Нікольське, Донецька область, вул. Пушкіна, буд. 94, 87000; ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком (бул.ОСОБА_3, буд.18, м.Київ, 01601; ) в особі Дніпропетровської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком (вул.Херсонська, буд.26, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49001, ) суму основного боргу у розмірі 8287,52грн. та судовий збір у розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 18.09.18р.

Суддя М.О. Лейба