ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/572/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго",

відповідач - Фізична особа-підприємець Теплякова Наталія Василівна

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

від 07.12.2017

у складі колегії суддів: Саврій В.А. (головуючий), Мамченко Ю.А., Коломис В.В.

та на рішення Господарського суду Житомирської області

від 22.09.2017

у складі судді Тимошенка О.М.

за заявою Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

про стягнення 70 667, 95 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 26.12.2017 поштовим відправленням, направленим на адресу Рівненського апеляційного господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулося до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та на рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2017 у справі №906/572/17 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №906/572/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018.

3. Ухвалою від 19.04.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та ухвалив здійснити перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2017 у справі №906/572/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Фізична особа-підприємець Теплякова Н.В. подала відзив на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго".

5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень пунктів 1.1., 3.1., 6.11., 6.42. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, статей 7, 13 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статей 4-2, 4-3 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

6. Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 70 667, 95 грн. боргу, з яких: 28 524, 50 грн. - заборгованість за активну електроенергію, 33 717, 92 грн. - підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірні величини, 4 004, 66 грн. - пеня, 624, 10 грн. - 3% річних, 3 796, 77 грн. - інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення першої інстанції

7. Рішенням 22.09.2017 Господарський суд Житомирської області у задоволенні позовних вимог відмовив.

7.1. Суд першої інстанції встановив таке:

- відносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання електричної енергії №131, укладеного 08.09.2011 між Лугинським районом електричних мереж, який діє на підставі положення і є виробничим структурним підрозділом ПАТ "ЕК "Житомиробленерго"' (постачальник/позивач) та фізичною особою-підприємцем Тепляковою Н.В. (споживач/відповідач), що є споживачем електричної енергії. Пунктом 2 Договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ);

- 17.01.2017 представниками Лугинського РЕМ згідно з контрольною відомістю огляду засобів обліку було знято показники приладу обліку Тип НІК2303 АРП 1 №0115061 за адресою (точка обліку): смт. Лугини, вул. Карла Маркса, буд.11-а в приміщенні торгівельного ринку. За показниками лічильника відповідачу нараховано вартість використаної електроенергії за січень 2017 року в кількості 20618 кВт/год на суму 50200, 70 грн. та виставлено рахунок для її оплати №777 від 18.01.2017;

- крім того, відповідачу нараховано санкцію за перевищення договірних величин споживання на 16618 кВт/год на суму 33 717, 92 грн. та виставлено рахунок для оплати №778 від 18.01.2017;

- 18.01.2017 на адресу позивача від відповідача надійшла заява вхідний №93 від 17.01.2017 про те, що на приладі обліку електроенергії (Тип НІК2303 АРП 1 №0115061), який розташований за адресою: смт. Лугини, вул. Карла Маркса, буд. 11-а (Торгівельний ринок), збільшені показники в 10 разів та він просить провести експертизу лічильника;

- 31.01.2017 згідно із завданням №284 на виконання робіт з електролічильниками та трансформаторами струму позивачем за участю відповідача за зазначеною вище адресою прилад обліку типу НІК-2303 АРП1, заводський №0115061 знято та замінено на інший. Також, 31.01.2017 складено акт-повідомлення про направлення засобу вимірювальної техніки НІК-2303 АРП1, заводський №0115061 на експертизу для перевірки роботи лічильника;

- 23.02.2017 комісією затвердженою спільним наказом ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" та ДП "Житомирстандартметрологія" №Х-49 від 25.02.2016 у складі начальника СОЕ, майстра, представника ДП "Житомирстандартметрологія", в присутності відповідача проведено експертизу електричного лічильника НІК-2303 АРП 1 №0 року випуску. В Акті проведення експертизи зазначено, що за результатами зовнішнього огляду лічильника пошкоджень не виявлено, про результати внутрішнього огляду не зазначено, про метрологічні характеристики вказано з посиланням на протокол повірки від 23.02.2017;

- за результатами проведеної експертизи згідно акту №63/02 від 23.02.2017 зазначений прилад обліку електроенергії визнаний придатним до подальшої експлуатації;

- 09.03.2017 на адресу відповідача направлена претензія №195 щодо сплати заборгованості за спожиту активну електричну енергію та санкції за перевищення договірних величин споживання електроенергії.

7.2. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- згідно з даними енергопостачальника про фактичне споживання за 2016 рік відповідачем використовується в середньому 2537 (кВт/год.) за місяць (мінімум - в червні 2016 року - 1514 кВт/год., максимум - листопад 2016 року - 3012кВт/год.). У 2017 році, крім січня місяця, зафіксовано максимальне споживання електроенергії в розмірі 2588 кВт/год. у лютому місяці. В той же час у січні 2017 року засобом обліку зафіксовано споживання у кількості 20618 кВт/год., що у 8 разів більше за середньомісячне споживання та у 7 разів більше, ніж максимальне споживання. Ці обставини дають обґрунтоване припущення про несправність засобу обліку електроенергії;

- арифметичний розрахунок здійснений Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області (далі -Інспекція) №31-21/23-471 від 15.09.2017 в листі №31-21/23-471 від 15.09.2017 свідчить про те, що виходячи з технічних характеристик обладнання належний відповідачу об'єкт не міг спожити 20618 кВт/год. за місяць, що також свідчить про технічну несправність лічильника;

- висновок експертизи, результати якої зафіксовано в Акті проведення експертизи №63/02 від 23.02.2017, не може бути беззаперечним доказом, оскільки складений за участю представників позивача, які є зацікавленими особами. Присутній при дослідженні відповідач не міг адекватно оцінити процес дослідження, оскільки не є спеціалістом у цій галузі;

- до суду не надано доказів повернення лічильника відповідачу. З пояснень сторін вбачається, що ні позивач, ні відповідач лічильника не мають, що унеможливлює призначення судової експертизи на предмет технічної справності лічильника.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

8. Постановою 07.12.2017 Рівненський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2017 у справі №906/572/17 - без змін.

8.1. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що:

- суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності обставин, які дають обґрунтоване припущення про несправність засобу обліку електроенергії;

- судом першої інстанції правильно зазначено, що висновок експертизи, результати якої зафіксовано в Акті проведення експертизи №63/02 від 23.02.2017, не може бути беззаперечним доказом, оскільки складений за участю представників позивача, які є зацікавленими особами, а присутній при дослідженні відповідач не міг професійно оцінити процес дослідження, оскільки не є спеціалістом у цій галузі;

- призначення судової експертизи на предмет справності лічильника неможливе, оскільки ні позивач, ні відповідач лічильника не мають. При цьому, до суду апеляційної інстанції такого клопотання сторонами подано не було;

- обов'язковою кваліфікуючою ознакою для застосування до споживача господарсько-оперативної санкції у вигляді нарахування вартості недорахованої електричної енергії має бути встановлений факт порушення Правил користування електричною енергією з боку споживача, тобто дії чи бездіяльність в порушення передбачених законодавчо обов'язків, які призвели до зміни показників приладів обліку;

- протокол про порушення споживачем Правил користування електричною енергією безпосередньо щодо відповідача - фізичної особи-підприємця Теплякової Н.В. позивачем не складався;

- оскільки факту порушення цілісності пломб, пломбувального матеріалу, порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку встановлено не було, то відповідно санкції до відповідача застосувати неможливо;

- так як позивачем не доведено належними доказами факту вчинення відповідачем правопорушення згідно з Правилами користування електричною енергією, вимоги про застосування до нього оперативно-господарських санкцій необґрунтовані.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (позивач у справі)

9. Скаржник доводив порушення статті 7 ГПК України, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено припущення про несправність засобу обліку електричної енергії в період грудня 2016 року - січня 2017 року щодо спожитої активної електричної енергії в кількості 20618 кВт/год. та проігноровано наявні в матеріалах справи докази.

9.1. Скаржник зазначав про порушення судами статті 13 ГПК України, оскільки суди при прийнятті рішень ґрунтували свої висновки на підставі листа Державної інспекції з енергетичного нагляду, однак, представників зазначеної інспекції при проведенні експертизи не було.

9.2. Скаржник аргументував, що сума 28 524, 50 грн. була нарахована за фактично спожиту електричну енергію, а донарахувань вартості недоврахованої спожитої електричної енергії щодо відповідача не здійснювалось.

Доводи інших учасників справи

10. Відповідач у відзиві зазначив, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування двократної вартості різниці між найбільшою величиною потужності, яка зафіксована протягом розрахункового періоду та договірною величиною потужності на суму 33 717, 92 грн. та в вартості недоврахованої спожитої електроенергії на суму 28 524, 50 грн. є необґрунтованими, а суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

11. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній до 15.12.2017)

Стаття 4-2 - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 4-3 - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

12. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній з 15.12.2017)

Стаття 7 - правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Стаття 13 - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

13. Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28

Пункт 1.1. - ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Пункту 3.1. - електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та проектних рішень.

Пункт 6.11. - остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами. Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За ініціативою однієї із сторін договору у ньому може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Порядок зняття показів розрахункових засобів обліку зазначається у договорі про постачання електричної енергії. У разі послідовного приєднання засобів обліку споживача та субспоживача (субспоживачів) зняття показань розрахункових засобів обліку основного споживача та субспоживача (субспоживачів) має здійснюватись одночасно. Рахунок на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок), та рахунок на оплату заявленого обсягу споживання електричної енергії на найближчий наступний розрахунковий або плановий період (авансовий платіж або попередня оплата) у разі, коли договором про постачання електричної енергії передбачено виставлення рахунків на авансовий платіж або попередню оплату, надаються постачальником електричної енергії одночасно у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії. У таких рахунках обов'язково зазначається кінцева дата їх оплати згідно з договором про постачання електричної енергії.

Пункт 6.40. - у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656.

Пункт 6.42. - на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

14. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень пунктів 1.1., 3.1., 6.11., 6.42. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, статей 7, 13 ГПК України (в редакції з 15.12.2017), статей 4-2, 4-3 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

15. Відповідно до статті 33 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття рішень судами попередніх інстанцій), на кожну із сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд в силу положень статті 34 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, згідно із статтею 43 зазначеного Кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що однією з підстав для обґрунтування позовних вимог скаржника є те, що 23.02.2017 комісією, затвердженою спільним наказом ПАТ "ЕК"Житомиробленерго" та ДП "Житомирстандартметрологія" №Х-49 від 25.02.2016, у складі начальника СОЕ, майстра, представника ДП "Житомирстандартметрологія", в присутності відповідача проведено експертизу електричного лічильника НІК-2303 АРП 1 №0 року випуску. При цьому, в Акті проведення експертизи зазначено, що за результатами зовнішнього огляду лічильника пошкоджень не виявлено, про результати внутрішнього огляду не зазначено, про метрологічні характеристики вказано з посиланням на протокол повірки від 23.02.2017.

Однак, судами першої та апеляційної інстанцій дано критичну оцінку такому акту та зазначено, що висновок експертизи, результати якої зафіксовано в Акті проведення експертизи №63/02 від 23.02.2017, не може бути беззаперечним доказом, оскільки складений за участю представників позивача, які є зацікавленими особами, а присутній при дослідженні відповідач не міг професійно оцінити процес дослідження, оскільки не є спеціалістом у цій галузі. При цьому, до суду першої та апеляційної інстанцій клопотання про проведення незалежної відповідної експертизи, яка б встановила факт наявності чи відсутності несправностей у досліджуваного 23.02.2017 комісією електричного лічильника, сторонами подано не було.

Отже, доводи скаржника про те, що такий лічильник діє відповідно до наявних правил та стандартів і придатний до використання не можуть бути взяті до уваги Судом, оскільки вони не підтверджені відповідно до статті 34 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) належними доказами.

16. Верховний Суд не приймає доводи скаржника про те, що судами порушено положення статей 7, 13 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), оскільки на момент прийняття рішень судами попередніх інстанцій положення даних статей не набрали законної сили, а відтак, в силу положень статті 58 Конституції України, не можуть застосовуватись до даних правовідносин.

При цьому, Верховний Суд також не вбачає порушень статей 4-2, 4-3 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), оскільки матеріали справи свідчать про відсутність порушень прав скаржника, передбачених статтею 22 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), зокрема, скаржник не був позбавлений можливості подавати докази, заявляти клопотання про проведення судової експертизи тощо.

17. Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що останнім сума 28 524, 50 грн. була визначена в позові як нарахована за фактично спожиту електричну енергію, а не як вартість недоврахованої спожитої електричної енергії до відповідача.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, арифметичний розрахунок здійснений Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області (далі - Інспекція) №31-21/23-471 від 15.09.2017 в листі №31-21/23-471 від 15.09.2017, свідчить про те, що виходячи з технічних характеристик обладнання належний відповідачу об'єкт не міг спожити 20618 кВт/год. за місяць, що свідчить про несправність лічильника. При цьому, скаржником зазначені доводи належними доказами не спростовані. Також, судами встановлено, що протокол про порушення відповідачем Правил користування електроенергією не складався.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність складу правопорушення згідно з Правилами користування електричною енергією, а отже, й підстав для задоволення позовних вимог скаржника.

18. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

19. Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов'язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судами першої та апеляційної інстанцій обов'язку щодо обґрунтування своїх висновків про відсутність складу правопорушення в галузі електроенергетики, недоведення його позивачем за сукупністю поданих у справі доказів та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

20. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 9-9.2. мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками пунктів 15-19 мотивувальної частини цієї постанови .

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті судових рішень, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення без змін постанови апеляційного суду та рішення суду першої інстанції.

В. Судові витрати

22. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України в редакції з 15.12.2017, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2017 у справі №906/572/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк