РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2018Справа № 910/5770/18

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (м. Львів)

До Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ)

Про стягнення 36.184,95 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 36184,95 грн. вартості нестачі вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 36184,95 грн., заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.18. відкрито провадження у справі № 910/5770/18, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Крім вказаного, означеною ухвалою в порядку ст. 81 ГПК України зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" у строк до 31.05.18. надати суду оригінал комерційного акту № 490000/584, складеного на ст. Лиман по вагону № 56325533 за накладною № 53507752 від 22.12.17. (відправник ТОВ "Донінтервугілля", одержувач ДТЕК "Бурштинська ТЕС") з підстав того, що звертаючись з даним позовом до суду позивач наголошує на тому, що в комерційному акті № 388103/462 зроблена відмітка про під час слідування вагону № 56325533 по ст. Лиман був раніше складений комерційний акт № 490000/584, який не прибув на станцію призначення, однак, такий акт у позивача відсутній і він клопотав про його витребування від відповідача.

12.06.18. від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву без дотримання вимог ст. 165 ГПК України, в тому числі без доказів направлення такого відзиву на адресу позивача. Крім того, відповідач не надав витребуваного ухвалою суду оригіналу комерційного акту № 490000/584 проігнорувавши вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 15.05.18. у справі № 910/5770/18.

З огляду на вказане ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.18. постановлено розгляд справи № 910/5770/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.08.18., вказано Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця": у строк до 03.08.18. надати суду відзив на позов з дотриманням вимог ст. 165 ГПК України у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; в порядку ст. 81 ГПК України зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" у строк до 03.08.18. надати суду оригінал комерційного акту № 490000/584, складеного на ст. Лиман по вагону № 56325533 за накладною № 53507752 від 22.12.17. (відправник ТОВ "Донінтервугілля", одержувач ДТЕК "Бурштинська ТЕС").

Доведено до відома Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд має право стягувати в дохід Державного бюджету України з винної особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Станом на 20.08.18. у строки встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.18. відповідачем вимоги такої ухвали не виконано.

За вказаних підстав ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.18. відзив Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № НЮ-1173 від 07.06.18. повернуто відповідачу без розгляду.

23.08.18. від відповідача надійшов оригінал комерційного акту № 490000/584 від 26.12.17.

Позивач та відповідач явку своїх повноважних представників в судове засідання 23.08.18. не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на вказане в судовому засіданні 23.08.18. судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначити справу № 910/5770/18 до судового розгляду по суті на 18.09.18., про що прийнято відповідну ухвалу.

Судом встановлено, що 21.06.18. відбулась зміна найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго".

В судовому засіданні 18.09.18. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 18.09.18. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.09.18. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничних накладних № № 53251799, 53323770, 53507752, 53362364, 53376869 відправником - ТОВ «Донінтервугілля» надіслано залізничним транспортом в тому числі вагони №№ 53518593, 56107808, 66927856, 56325533, 56108053 з вугіллям кам'яним. Одержувачем є ДТЕК Бурштинська ТЕС ПАТ «ДТЕК Західенерго». Навантаження вкатане катком; маркування - три повздовжні смуги по всій довжині вагону.

На станції Знам'янка 11.12.17. було складено комерційний акт № 410006/395/448, який свідчить про недостачу вугілля кам'яного у вагоні № 53518593.

На станції Лиман 12.12.17. було складено комерційний акт № 490000/557/458, який свідчить про недостачу вугілля кам'яного у вагоні № 56107808.

На станції Лиман 12.12.17. було складено комерційний акт № 490000/556/457, який свідчить про недостачу вугілля кам'яного у вагоні № 66927856.

На станції Бурштин 30.12.17. було складено комерційний акт № 388103/462 щодо вагону № 56325533, в якому вказано, що під час слідування вагону по ст. Лиман був раніше складений комерційний акт № 490000/584, який не прибув н станцію призначення. Вказаний акт в оригіналі надано відповідачем на вимогу суду. Комерційний акт № 490000/584 свідчить про недостачу вугілля кам'яного у вагоні № 56325533.

На станції Лиман 14.12.17. було складено комерційний акт № 490000/565/454, який свідчить про недостачу вугілля кам'яного у вагоні № 56108053.

Позивач зазначає, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 36184,95 грн., заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничних накладних.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Згідно засвідчувального напису на поданих до матеріалів справи залізничних накладних, право на пред'явлення позовів передано ТОВ «Донінтервугілля» позивачу.

При складанні комерційного акту № 410006/395/448 від 11.12.17. виявлено наступне: вагон № 53518593 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 82650 кг, тара за документом 23400 кг, вага нетто 59250 кг, що менше ваги вказаної в документі на 8050кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу нижче рівня бортів на 50мм, на поверхні вантажу мається виїмка за ходом поїзда над 1,2,3 люками довжиною 3500мм, шириною на ширину вагону, глибиною 150мм, поверхня вантажу маркована повздовжніми бороздами, в місці виїмки доступ до вантажу усунено за допомогою маркування вапном, каток застосовувався.

При складанні комерційного акту № 490000/557/458 від 12.12.17. виявлено наступне: вагон № 56107808 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 86700 кг, тара за документом 23200 кг, вага нетто 63500 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2500 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу на рівні бортів, розрівняна, маркована бороздами, над 1 люками поглиблення 1500 мм, на ширину вагону, глибиною 500мм, в місці поглиблення маркування відсутнє. Навантаження виправили шляхом розрівнювання поверхні вантажу.

При складанні комерційного акту № 490000/556/457 від 12.12.17. виявлено наступне: вагон № 66927856 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 88300 кг, тара за документом 23200 кг, вага нетто 65100 кг, що менше ваги вказаної в документі на 1900 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу на рівні бортів, розрівняна, маркована бороздами, над 7 люками поглиблення 1500 мм, на ширину вагону, глибиною 500мм, в місці поглиблення маркування відсутнє. Навантаження виправили шляхом розрівнювання поверхні вантажу.

При складанні комерційного акту № 490000/565/454 від 14.12.17. виявлено наступне: вагон № 56108053 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 87400 кг, тара за документом 23200 кг, вага нетто 64200 кг, що менше ваги вказаної в документі на 1500 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу на рівні бортів, розрівняна, маркована бороздами, над 1-2 люками поглиблення 2000 мм, на ширину вагону, глибиною 500 мм, в місці поглиблення маркування відсутнє. Навантаження виправили шляхом розрівнювання поверхні вантажу.

Як відзначалось судом, на станції Бурштин 30.12.17. було складено комерційний акт № 388103/462 щодо вагону № 56325533, в якому вказано, що під час слідування вагону по ст. Лиман був раніше складений комерційний акт № 490000/584, який не прибув н станцію призначення. В комерційному акті № 388103/462 від 30.12.17. зазначено, що вагон № 56325533 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 90600 кг, тара за документом 24000 кг, вага нетто 66600 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2200 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу нижче рівня бортів на 10 см, розрівняна, маркування присутнє.

При цьому в комерційному акті № 490000/584 встановлено, що вагон № 56325533 у технічному стані справний. Фактична маса брутто вагона склала 90600 кг, тара за документом 24000 кг, вага нетто 66600 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2200 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження вантажу нижче бортів на 100 мм, розрівняна, маркована бороздами, над 1 люками скос 1000 мм, на ширину вагону, глибиною 500мм, над 7 люками поглиблення 1500мм, на ширину вагону, глибиною 500 мм., в місці поглиблення маркування відсутнє. Навантаження виправили шляхом розрівнювання поверхні вантажу.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

Відповідно до п. 2.7. роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.02. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов'язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Надані позивачем до матеріалів справи довідки вантажовідправника про вартість вугілля кам'яного у вагонах №№ 53518593, 56107808, 66927856, 56325533, 56108053 за залізничними накладними № № 53251799, 53323770, 53507752, 53362364, 53376869, рахунки-фактури, акти приймання-передачі вугільної продукції визнаються судом належними та достатніми доказами на підтвердження вартості втраченого вантажу у вагонах:

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вагон № 53518593

Нестача 8,05т

Нестача з урахуванням норм природної втрати 7,377 т

Вартість 1 тони становить 2818,91 грн. з ПДВ

Вартість нестачі 20795,099 грн.

Вагон № 56107808

Нестача 2,5 т

Нестача з урахуванням норм природної втрати 1,84 т

Вартість 1 тони становить 2765,98 грн. з ПДВ

Вартість нестачі 5089,403 грн.

Вагон № 66927856

Нестача 1,9 т

Нестача з урахуванням норм природної втрати 1,23 т

Вартість 1 тони становить 2765,98 грн. з ПДВ

Вартість нестачі 3402,155 грн.

Вагон № 56325533

Нестача 2,2 т

Нестача з урахуванням норм природної втрати 1,512 т

Вартість 1 тони становить 2922,23 грн. з ПДВ

Вартість нестачі 4418,412 грн.

Вагон № 56108053

Нестача 1,5 т

Нестача з урахуванням норм природної втрати 0,843 т

Вартість 1 тони становить 2941,73 грн. з ПДВ

Вартість нестачі 2479,878 грн.

Отже, загальна вартість нестачі становить 36184,95 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю на суму 36184,95 грн., оскільки відповідачем всупереч ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, б. 15; ідентифікаційний код 23269555) 36184 (тридцять шість тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 95 коп. - збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 21.09.18.

Суддя Т.М. Ващенко