ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2018

Справа № 910/9389/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалтоп»

про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 816,56 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» звернулась до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалтоп» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 816,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов’язань за Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № Е-16-00225 від 01.09.2016, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви – протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

03.08.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 відкрито провадження у справі. З огляду на малозначність справи №910/9389/18 в розумінні п. 1 ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, характер спірних правовідносин та предмет доказування, та клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.08.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, будинок 6/5.

Відповідач ухвалу суду від 07.08.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 14.08.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 118.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалтоп» (далі – споживач, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі – виконавець, позивач) укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій № Е-16-00225 (далі – Договір), відповідно до умов якого, виконавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі (будівлі, частин будівлі, окремого приміщення в будівлі), що знаходиться за адресою: проспект Перемоги, будинок 9, а також утримання будинку та прибудинкової території, а споживач відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (далі – експлуатаційні витрати), якщо інше не випливає з характеру послуг наданих виконавцем за цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору споживач володіє приміщенням загальною площею 276,3 кв.м., які розташовані на першому поверсі, та використовуються, на момент укладення цього Договорі під банк на підставі Договору купівлі-продажу від 28.12.2015 відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до Договору.

Пунктом 2.1.1 Договору узгоджено, що виконання комплексу робіт, пов’язаних з обслуговування та утриманням будівлі та прибудинкової території, а саме: освітлення сходових клітин, підвалів, підкачка води; прибирання прибудинкової території; обслуговування внутрішньобудинкових систем водо-,теплопостачання, водовідведення зливної каналізації; дератизація; дезінфекція; обслуговування димо-вентиляційних каналів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; технічне обслуговування покрівлі; під’їздів, сходових клітин, підвальних приміщень, несучих та захисних конструкцій будинку; поливання клумб, газонів, дворів; підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період.

За умовами п. 2.2.4 Договору споживач зобов’язаний до 20 числа поточного місяця перераховувати грошові кошти на рахунок виконавця за утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, у вигляді відшкодування експлуатаційних витрат пропорційно до займаної площі приміщення.

У відповідно до п. 4.2 Договору відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території та інших витрат загального користування сплачуються відповідно до розрахунків згідно Постанови КМУ від 20.05.2009 № 529, які наведені в Додатку 1 до цього Договору і становить на дату укладення договору 2,093 на 1 місяць за 1 кв.м. площі приміщення.

Згідно з п. 4.4 Договору загальна вартість відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна по даному Договору становить 578,22 грн. на місяць, в тому числі ПДВ – 96,37 грн.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата послуг, передбачених п.п. 4.1-4.4, проводиться власником щомісячно, у десятиденний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених виконавцем.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019.

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено перелік послуг та їх вартість.

Позивач зазначає, що взяті на себе зобов’язання за Договором виконав належним чином, однак відповідачем порушено договірні зобов’язання внаслідок чого, за період з вересня 2016 року по березень 2017 року включно у відповідача виникла заборгованість Договором, яка становить 4 047,52 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для сторін.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 4.4 Договору загальна вартість відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна по даному Договору становить 578,22 грн. на місяць, в тому числі ПДВ – 96,37 грн.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата послуг, передбачених п.п. 4.1-4.4, проводиться власником щомісячно, у десятиденний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених виконавцем.

Однак, доказів надання позивачем відповідачу рахунків, матеріали справи не містять.

Поряд з цим, частиною першою статті 212 ЦК України закріплено право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що рахунок за своїми ознаками не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, тобто носить інформаційний характер, а отже ненадання рахунку, по своїй суті, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні приписів статті 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунка не звільняє відповідача від обов'язку здійснити оплату за отримані послуги.

При цьому, як вбачається з умов Договору, сторонами узгоджено як строк оплати за надані послуги, так і щомісячну вартість таких послуг.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати отриманих послуг у період з вересня 2016 року по березень 2017 року включно, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання послуг позивачем відповідачу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 4 047,52 грн.

У зв’язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов’язань, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 142,07 грн., інфляційні втрати у сумі 20 417,53 грн. та пеню в розмірі 626,97 грн.

За приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

При цьому згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 142,07 грн. та інфляційні втрати в розмірі 626,97 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення суми.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 – 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалтоп» (01001, м. Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 6/5; ідентифікаційний код: 37817501) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, будинок 1; ідентифікаційний код: 34966254) заборгованість в розмірі 4 047 (чотири тисячі сорок сім) грн. 52 коп., інфляційні втрати в розмірі 626 (шістсот двадцять шість) грн. 97 коп., 3% річних в розмірі 142 (сто сорок дві) грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 17.09.2018.

Суддя О.А. Грєхова