ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 5011-17/17906-2012

Верховний Суд у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Баранця О.М., Булгакової І.В., Дроботової Т.Б., Катеринчук Л.Й., Львова Б.Ю., Пількова К.М., Ткача І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (далі - КП СП "Арсенал")

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2017

(головуючий - суддя Борисенко І.І., судді: Літвінова М.Є. і Шкурдова Л.М.) та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017

(головуючий - суддя Станік С.Р., судді: Куксов В.В. і Гончаров С.А.)

у справі № 5011-17/17906-2012

за заявою корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" (далі - Корпорація)

про заміну боржника у виконавчому провадженні на товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Тор" (далі - ТОВ "Нова Тор")

за позовом КП СП "Арсенал"

до Корпорації

про стягнення 1 565 249,06 грн.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: державне підприємство завод "Арсенал";

товариство з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD",

за участю відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

КП СП "Арсенал" звернулося до господарського суду міста Києва до Корпорації про стягнення 1 809 838,07 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.2014 у справі № 5011-17/17906-2012: позов задоволено частково; стягнуто з Корпорації на користь КП СП "Арсенал" 829 584,41 грн. заборгованості, 16 591,69 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з КП СП "Арсенал" на користь Корпорації 10 716,00 грн. витрат за проведену судову експертизу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2014 затверджено мирову угоду, укладену КП СП "Арсенал" та Корпорацією, відповідно до якої КП СП "Арсенал" (стягувач) та договір про спільну діяльність від 18.12.2007 №10 (далі - Спільна діяльність, Договір простого товариства) - уповноважена особа Корпорація (боржник) домовились про укладення мирової угоди на таких умовах: боржник визнав, що його заборгованість перед стягувачем за договором від 23.09.2008 № И/45-323-08 про відшкодування витрат за спожиті енергоресурси становить 856 176,10 грн., з яких: 829 584,41 грн. - основний борг; 16 591,69 грн. - судовий збір. Боржником за мировою угодою було зазначено Корпорацію як особу, яка здійснювала поточне керівництво Спільною діяльністю та є повноважним представником Договору простого товариства.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пухальської Н.С. від 09.09.2015 відкрито виконавче провадження № 48670610 з примусового виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.03.2014 у справі №5011-17/17906-2012.

Постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О.О. від 13.03.2017 виконавчі провадження № 50211268, № 52103929, № 48500187 та № 48670610 об'єднано у зведене виконавче провадження № 53591645.

12.07.2017 від Корпорації надійшла заява, в якій вона просила суд замінити у виконавчому провадженні № 48670610 боржника - Корпорацію правонаступником - ТОВ "Нова Тор".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017: задоволено заяву Корпорації про заміну боржника у виконавчому провадженні; замінено у виконавчому провадженні № 48670610 боржника - Корпорацію (уповноважена особа за договором про спільну діяльність від 18.12.2007 № 10) правонаступником - ТОВ "Нова Тор" (уповноважена особа за договором про спільну діяльність від 18.12.2007 № 10).

У касаційній скарзі до суду касаційної інстанції КП СП "Арсенал", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви Корпорації. Так, згідно з доводами КП СП "Арсенал", викладеними у касаційній скарзі:

- стягувач не давав своєї згоди на заміну боржника у зобов'язанні;

- Корпорація несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що виникли в результаті спільної діяльності, і це не було враховано у розгляді заяви Корпорації судами попередніх інстанцій.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Нова Тор" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 - без змін, посилаючись, зокрема на те, що: оскаржувані судові акти ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права; "боржником (стороною) договору про відшкодування витрат за спожиті енергоресурси № И/45-323-08 від 23.09.2008р. з моменту укладення і по теперішній час залишається Договір простого товариства (спільної діяльності) № 10 від 18.12.2007, а не Корпорація "НВО "Арсенал" або ТОВ "Нова Тор"; скаржник не враховує того, що "спір у справі 5011-17/17906-2012 відбувався між КП СПБ "Арсенал" та Договором № 10 простого товариства (спільної діяльності) від 18.12.2007р. в особі уповноваженого учасника - Корпорації "НВО "Арсенал", а не між КП СПБ "Арсенал" та Корпорацією "НВО "Арсенал" як солідарним боржником".

Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2018 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Пєсков В.Г. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я. справу № 5011-17/17906-2012 передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду з підстав необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів інших палат.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 5011-17/17906-2012 між суддями від 08.06.2018 визначено такий склад об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненко В.П. (головуючий), Баранець О.М., Булгакова І.В., Дроботова Т.Б., Катеринчук Л.Й., Львов Б.Ю., Пільков К.М., Ткач І.В., Ткаченко Н.Г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2018 визначено такий склад об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Селіваненко В.П. (головуючий), Баранець О.М., Булгакова І.В., Дроботова Т.Б., Катеринчук Л.Й., Львов Б.Ю., Пільков К.М., Ткач І.В.

Розгляд касаційної скарги КП СП "Арсенал" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд у складі об'єднаної палати дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судами попередніх інстанцій з'ясовано та зазначено таке.

18.12.2007 державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією та товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD" укладено договір № 10 простого товариства (спільної діяльності), за умовами якого учасники за цим договором зобов'язалися шляхом об'єднання зусиль та майна, що належить учасникам на відповідних правах, спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення цілей у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації озброєння, військової техніки, військової зброї, а також здійснення господарської діяльності в інших напрямах та видах, не заборонених законодавством України.

Пунктом 8.5 цього договору визначено, що Корпорація є повноважним представником учасників простого товариства, керує всією спільною діяльністю та здійснює усі необхідні юридичні дії для досягнення поставлених за цим договором цілей. Тобто умовами зазначеного договору визначено, що ведення спільних справ здійснюється Корпорацією.

У подальшому Корпорацією, товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD" та ТОВ "Нова Тор" укладено додаткову угоду № 8 до договору від 18.12.2007 № 10, за умовами якої пункти 8.2, 8.5 договору від 18.12.2007 № 10 викладено в такій редакції: "8.2. Поточне керівництво спільною діяльністю за договором і ведення окремого податкового та бухгалтерського обліку доручається ТОВ "Нова Тор"; "8.5. ТОВ "Нова Тор" є повноважним представником учасників простого товариства, керує всією спільною діяльністю та здійснює усі необхідні юридичні дії для досягнення поставлених за цим договором цілей".

09.03.2016 укладено додаткову угоду № 9 до договору від 18.12.2007 № 10, згідно з пунктом 1 якої Корпорація виходить зі складу учасників спільної діяльності з отриманням грошової компенсації за частку у спільному майні договору простого товариства в розмірі 17 418 516,29 грн. з припиненням прав, обов'язків (зобов'язань), які виникли на підставі вказаного договору, з моменту підписання цієї додаткової угоди.

Згідно з довідкою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 24.10.2014 про взяття на облік платника податків (форма № 4-ОПП) № 787 уповноваженою особою за договором від 18.12.2007 № 10 є ТОВ "Нова Тор".

Причиною подання касаційної скарги стала незгода КП СП "Арсенал" із заміною у виконавчому провадженні боржника (Корпорації) правонаступником (ТОВ "Нова Тор").

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить закону. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Згідно зі статтею 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Статтею 1135 ЦК України визначено, що під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства.

Згідно з частиною другою статті 1138 ЦК України якщо договір простого товариства пов'язаний із здійсненням його учасниками підприємницької діяльності, учасники відповідають солідарно за всіма спільними зобов'язаннями незалежно від підстав їх виникнення.

Звертаючись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, Корпорація посилалася на те, що вона перестала бути уповноваженим учасником договору простого товариства та вийшла зі складу учасників спільної діяльності; наразі повноважним представником учасників простого товариства є ТОВ "Нова Тор".

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 25 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) передбачалося, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з приписами статті 1214 ГПК України (у тій же редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Господарські суди попередніх інстанцій, врахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, встановили наявність правових підстав для здійснення заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Корпорація була повноважним представником учасників простого товариства та до виходу зі складу учасників спільної діяльності здійснювала, зокрема, керівництво поточною діяльністю простого товариства; наразі повноважним представником учасників простого товариства є ТОВ "Нова Тор"; посилання у мировій угоді на уповноважену особу простого товариства - Корпорацію зумовлено виключно специфікою діяльності простого товариства за спірним договором та не покладає на Корпорацію обов'язку одноособово відповідати за невиконання мирової угоди у даній справі.

Заміна уповноваженого учасника договору про спільну діяльність №10 не припиняє обов'язку боржника з виконання мирової угоди, що затверджена ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2014 у справі № 5011-17/17906-2012.

Посилання скаржника на те, що боржник у зобов'язанні відповідно до статті 520 ЦК України може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора є необґрунтованим, оскільки заміна боржника у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, проте у даному випадку має місце заміна боржника у виконавчому провадженні, що регулюється положеннями статей 25, 1214 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, частини п'ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Інші аргументи касаційної скарги стосуються з'ясування обставин, вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій. Проте касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Поряд з тим Касаційний господарський суд погоджується з доводами, наведеними у відзиві на касаційну скаргу, як такими, що узгоджуються із встановленими судами обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд у складі об'єднаної палати дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень попередніх судових інстанцій - без змін як таких, що ухвалені в цілому з додержанням норм матеріального і процесуального права. Водночас названий Суд не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів: Булгакова І.В., Львов Б.Ю. Селіваненко В.П., а саме у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 910/579/13 та колегії суддів: Дроботова Т.Б.. Кушнір І.В., Чумак Ю.Я., а саме у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 5011-3/15141-2012.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 у справі № 5011-17/17906-2012 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Селіваненко

Судді О. Баранець

І. Булгакова

Т. Дроботова

Л. Катеринчук

Б. Львов

К. Пільков

І. Ткач