ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.09.2018 Справа № 905/1403/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат АЗОВСТАЛЬ (Ідентифікаційний код 00191158, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул.Привокзальна, буд. 22),

про: стягнення 10245,35 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат АЗОВСТАЛЬ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 10245,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні коксу доменного по залізничній накладній №51212264 від 27.07.2017 допустив незбереження вантажу у вагонах №55113294, №62255955, №50068899. На станції Сартана Донецької залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу, яке показало вагову недостачу у вказаних вагонах, про що складено відповідні комерційні акти №484809/651 від 29.07.2017, №484809/652 від 29.07.2017, №484809/650 від 29.07.2017. Позивач розрахував вартість нестачі з врахуванням норми природної втрати для видачі вантажів на рівні 2% маси від зазначеної в перевізних документах, яка склала у вагоні №50068899 1354,09 грн. з ПДВ із розрахунку 0,164 тн (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8256,67 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 27.07.2017), у вагоні №62255955 6050,97 грн. з ПДВ із розрахунку 0,724 тн (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8357,69 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 27.07.2017), у вагоні №55113294 2840,29 грн. з ПДВ із розрахунку 0,344 тн (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8256,67 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 27.07.2017).

Позивач вважає, що саме з вини залізниці ним понесені збитки у вигляді вартості втраченого вантажу на загальну суму 10245,35 грн., які предявлено до стягнення в судовому порядку.

Нормативно вимоги обґрунтовано приписами ст.ст. 174, 307, 315 Господарського кодексу України, ст.ст. 11,256, 260, 261, 909, 920, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 31, 32, 129, 110, 113, 114, 115 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу. Затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001, абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000, п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

На підтвердження позовних вимог надано суду: акт прийому-передачі від 27.07.2017, рахунок-фактуру від 27.07.2017 з доказами сплати, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно учасників справи, статутні документи, копії яких долучено до матеріалів справи. Водночас надано оригінали документів: комерційні акти №484809/651 від 29.07.2017, №484809/652 від 29.07.2017, №484809/650 від 29.07.2017; залізнична накладна №51212264 від 27.07.2017 з відомостями вагонів.

Ухвалою суду від 02.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1403/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 22.08.2018; встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк до пяти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

Відповідачем письмового відзиву у встановлений судом строк не подано.

В судовому засіданні, що відбулось 22.08.2018, оголошено перерву до 17.09.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів до 12.09.2018; визначено позивачу строк для подання суду відповіді на відзив (за наявності) до 17.09.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана необов'язковою.

Про перерву у судовому засіданні повідомлено позивача шляхом направлення відповідної ухвали на його адресу, а відповідача під розписку.

На час розгляду справи від відповідача письмовий відзив та документальне підтвердження його доводів до суду не надійшли.

17.09.2018 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив №09-2/80 від 10.09.2018, в якій останній посилався на безпіставність доводів відповідача щодо ненадання доказів оплати вантажу, оскільки позивачем при зверненні до суду з позовною заявою були надані такі докази.

Сторони в судове засідання, що відбулось 17.09.2018, своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2017 зі станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ АКХЗ здійснило відправлення вагонів у рухомому складі за залізничною накладною №51212264, у тому числі й вагонів №55113294, №62255955, №50068899, навантажених коксом доменним, на станцію Сартана Донецької залізниці, одержувач ПрАТ Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ.

Згідно відміток у вказаній накладній, вантаж завантажено навалом у вологому стані. Вантаж помаркований продольною смугою вздовж вагону вапном.

На станції Сартана Донецької залізниці на підставі ст. 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №55113294, №62255955, №50068899 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено відповідні комерційні акти №484809/651 від 29.07.2017, №484809/652 від 29.07.2017, №484809/650 від 29.07.2017.

У розділі «Д» комерційного акту №484809/651 від 29.07.2017 зафіксовано, що на підставі акту загальної форми №12146 від 28.07.2017 ст. Сартана проводилось комісійне зважування вагона №55113294 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні даного акту, комісією у складі: ДСЗ ОСОБА_1, комерційного агента ОСОБА_2, прийомоздавальника ОСОБА_3, інженера ОСОБА_4 була проведена перевірка маси вантажу на справних 150т вагонних вагах (держповірка 09.09.2016). Фактична маса брутто вагона склала 65100кг., тара вагона з перевізного документа 23500 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 42800 кг. Фактична маса вантажу нетто 41600 кг., що менше документа на 1200 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження шапкою, вище бортів 40 50 см., поверхня вантажу маркована повздовжньою смугою з вапна. Над 6 та 7 люками по руху потягу присутня виїмка довжиною 3,0м, на всю ширину вагону, глибиною 60-80 см. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон у технічному стані справний, течії вантажу немає, вагон бездверний, люка зачинені.

У розділі «Д» комерційного акту №484809/652 від 29.07.2017 зафіксовано, що на підставі акту загальної форми №307 від 28.07.2017 ст. Сартана проводилось комісійне зважування вагона №62255955 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні даного акту, комісією у складі: ДСЗ ОСОБА_1, комерційного агента ОСОБА_2, прийомоздавальника ОСОБА_3, інженера ОСОБА_4 була проведена перевірка маси вантажу на справних 150т вагонних вагах (держповірка 09.09.2016). Фактична маса брутто вагона склала 63350кг., тара вагона з перевізного документа 23600 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 41300 кг. Фактична маса вантажу нетто 39750 кг., що менше документа на 1550 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження шапкою, вище бортів 300 400 мм., поверхня вантажу маркована повздовжньою смугою з вапна. Над 1 люком по руху потягу присутня виїмка 1500х1000х500мм. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон у технічному стані справний, течії вантажу немає, люка, двері зачинені.

У розділі «Д» комерційного акту №484809/650 від 29.07.2017 зафіксовано, що на підставі акту загальної форми №6665 від 28.07.2017 ст. Сартана проводилось комісійне зважування вагона №50068899 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні даного акту, комісією у складі: ДСЗ ОСОБА_1, комерційного агента ОСОБА_2, прийомоздавальника ОСОБА_3, інженера ОСОБА_4 була проведена перевірка маси вантажу на справних 150т вагонних вагах (держповірка 09.09.2016). Фактична маса брутто вагона склала 69100кг., тара вагона з перевізного документа 23400 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 46800 кг. Фактична маса вантажу нетто 45700 кг., що менше документа на 1100 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження шапкою, вище бортів 20 30 см., поверхня вантажу маркована повздовжньою смугою з вапна. Над 1-3 люками справа виїмка довжиною 4,0м, шириною 1,5м, глибиною 0,3м. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон у технічному стані справний, течії вантажу немає, люка, двері зачинені.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п.п. 1 п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено судом, комерційні акти №484809/651 від 29.07.2017, №484809/652 від 29.07.2017, №484809/650 від 29.07.2017 засвідчують невідповідність фактичної маси вантажу масі зазначеній у перевізних документах.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема у разі здачі вантажу до перевезення у вологому стані.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

З наявних в матеріалах справи акту прийому-передачі №91603604 від 27.07.2017, рахунку-фактуру №91603604 від 27.07.2017 до договору №107/16Сб від 01.02.2016 вантажовідправника (ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод) вбачається, що вартість коксу доменного у вагонах №55113294, №62255955, №50068899 складає 8256,67грн. (з ПДВ).

Матеріали справи також свідчать, що Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» повністю оплачений рахунок-фактура №91603604 від 27.07.2017 до договору №107/16Сб від 01.02.2016 вантажовідправника (ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод), що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №54,09грн. із розрахунку: 164кг (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (1100кг 936кг)) х 8256,67грн. (вартість 1т вантажу, зданого до перевезення з ПДВ).

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №50,97грн. із розрахунку: 724кг (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (1550кг 826кг)) х 8256,67грн. (вартість 1т вантажу, зданого до перевезення з ПДВ).

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №55113294 2840,29грн. із розрахунку: 344кг (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (1200кг 856кг)) х 8256,67грн. (вартість 1т вантажу, зданого до перевезення з ПДВ).

Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок вартості шкоди, спричиненої внаслідок нестачі, є обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

Згідно ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Оскільки спірні вагони прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу в силу п. 110 Статуту залізниць України покладається на залізницю, тобто на відповідача. Відповідачем протилежного не доведено.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 10245,35 грн.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (, адреса: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1.) збитки, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у сумі 10245,35 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 21.09.2018.

Суддя Н.В. Величко