ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" вересня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/1365/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я.О. розглянувши справу № 916/1365/18

за позовом: ТОВ „ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА” (код – 34055728, 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, 3; для листування: 65091, м. Одеса, вул. Середня, 36)

до відповідача: ООО „ПРЯМОЙ КОНТАКТ” (Республіка Білорусь, 220020, м. Мінськ, пр. Переможців, 103, офіс 407, код – 00, УПН: 190941274)

про стягнення 755,48 доларів США

з підстав неналежного виконання умов Договору

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» про стягнення заборгованості за Контрактом від 14.09.2017 №14092017 у розмірі 755,48 доларів США, що еквівалентно 19967,34 грн. та 1916,96 грн. - пені.

Ухвалою суду від 11.07.2018 позовну заяву ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» до ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» про стягнення заборгованості за Контрактом від 14.09.2017 № 14092017 у розмірі 755,48 доларів США, що еквівалентно 19 967,34 грн. та 1 916,96 грн. пені - залишено без руху та запропоновано ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» усунути, встановлені при поданні позовної заяви недоліки, в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На адресу господарського суду Одеської області 12.07.2018 від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» надійшло Клопотання про усунення недоліків від 12.07.2018 (вх. № 14020/18 від 12.07.2018) разом із додатками.

16.07.2018 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без судового засідання та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст. 165 ГПК України та ч.1 ст. 251 ГПК України – протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, ухвалено звернутись до компетентного суду Республіки Бєларусь про надання правової допомоги, для вручення ухвали господарського суду Одеської області та зупинено провадження у справі.

21.08.2018 на адресу господарського суду Одеської області надійшла ухвала Економічного суду міста Мінська про виконання судового доручення № 147-31ип/2018 разом із підтвердженням про вручення документів.

На адресу господарського суду Одеської області 23.08.2018р. надійшла Заява про уточнення позову від 21.08.2018 (вх. № 2-4300/18 від 23.08.2018), якою позивач зменшив позовні вимоги та просить стягну з ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» суму пені в розмірі 1 916,96 грн. Судом прийнята вказана заява до розгляду.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв’язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

14.09.2017 між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» та ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» укладено Контракт № 14092017 (далі – Контракт від 14.09.2017).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 3.1 Контракту від 14.09.2017 продавець зобов'язується продати і передати у власність покупцеві заморожені напівфабрикати, вказані в специфікаціях, що є невід'ємною частиною контракту, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього узгоджену сторонами ціну. Найменування, кількість і ціна товару вказуються в специфікаціях на кожну партію товару, що є невід'ємною частиною контракту. Ціна товару, що поставляється встановлюється в доларах США і визначається в специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього контракту.

Згідно із пунктами 4.1 4.4, 8.1 Контракту від 14.09.2017 валюта контракту – долари США. Оплата за поставлений товар повинна бути здійснена покупцем протягом 3 банківських днів від дати реалізації товару, але не пізніше, ніж 100 календарних днів від дати оформлення продавцем експортної ВМД. У разі якщо спір не врегульований сторонами в претензійному порядку, спір підлягає вирішенню за місцем знаходження позивача, зокрема, у разі, якщо позивачем є продавець, тоді спір підлягає розгляду за вибором позивача або у господарському суді Одеської області, або в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» на виконання умов Контакту від 14.09.2017 поставлено товар ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» на загальну 755,48 доларів США, що підтверджується вантажо-митною декларацією та рахунком-фактурою від 27.11.2017 № 1 наявних в матеріалах справи.

Відповідачем сплачено за поставлений товар, а саме: 01.08.2018 – 755,48 доларів США, що підтверджується банківською випискою. Отже ООО «ПРЯМОЙ КОНТАКТ» сплачено суму заборгованості за Контрактом від 14.09.2017 після порушення провадження у справі та з порушенням строку оплати встановленого пунктом 4.4 контракту.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1916,96грн. пені ґрунтуються не на умовах пункту 6.2 Контракту від 14.09.2017, яким встановлено, що у разі несвоєчасної оплати товару відповідно до пункту 4.4 контракту покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5 % від вартості, зо кожний день прострочення (сума штрафних санкцій рахується наступним чином: несвоєчасно оплачена сума х 0,5 % х кількість днів), а на вимогах Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, яким встановлено, що порушення резидентами, крім суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 (зарахуванню виручки резидентів у іноземній валюті від експорту продукції на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації такої продукції, що експортується) і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Тобто, зазначені норми Закону передбачають стягнення пені у вищевказаних випадках виключно з резидента - юридичної особи та інших суб’єктів господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України та не можуть застосовуватись до нерезидента – юридичної особи іноземної держави.

Крім того, пеня за порушення строків, передбачених п.п.1,2 Закону - зараховується резидентом до держбюджету, а не учаснику господарських відносин.

Також суд не може при вирішенні спору застосувати умови пункту 6.2 Контракту від 14.09.2017р., оскільки позивач просить стягнути з відповідача 1 916,96 гривень пені у національній валюті України при тому, що згідно пункту 4.1. Контракту – валютою цього Контракту є долари США, а за певних умов – Євро.

Тобто, позивачем не втрачено право на звернення до суду з вимогами про стягнення пені в розмірі 0,5% від вартості несплаченої вартості товару, відповідно до умов Контракту.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні прозову слід відмовити з покладенням на позивача судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Суддя О.А. Демешин