РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2018 року справа № 927/498/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування", вул. В. Кільцева, 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131, для листування: м. Київ-194, а/с 31, 03194

до фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича, АДРЕСА_1

про відшкодування шкоди у розмірі 288900 грн. 00 коп.

Представники сторін:

від позивача: Невідомий О.М., довіреність № 01/06-18_АМ від 01.06.2018;

від відповідача: ОСОБА_3 - адвокат;

від відповідача: Єфименко Ю.В. - особисто;

встановив:

Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" подано позов до фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича про відшкодування шкоди у розмірі 288900 грн. 00 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований у ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" автомобіль Lexus LX570, номер кузова (шасі): НОМЕР_10, рік випуску: 2014, ВА0009АР. ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №4017 від 25.09.2015 виплатило страхувальнику - ФГ "Олександрівське", страхове відшкодування у розмірі 338900 грн. 00 коп. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2018 винним у вчиненні кримінального правопорушення було визнано водія автомобіля DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4, який на момент дорожньо-транспортної пригоди був працівником фізичної особи - підприємця Єфименко Ю. В.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ФОП Єфименко Ю. В. на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", остання 12.06.2018 здійснила страхове відшкодування за даною дорожньо-транспортною пригодою у сумі 50000 грн. 00 коп. Різницю у сумі 288900 грн. 00 коп. між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою позивачем заявлено до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі №927/498/18, підготовче засідання призначено на 07.08.2018.

Підготовче судове засідання 07.08.2018 за клопотанням позивача відбулось у режимі відеоконференцзв'язку.

У судовому засіданні був присутній представник позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника у засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце підготовчого засідання судом повідомлявся належним.

07.08.2018 судом закрито підготовче провадження у справі №927/498/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.09.2018, явку позивача визнано обов?язковою, про що зазначено у протоколі судового засідання від 07.08.2018.

У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву від 31.08.2018 відповідач щодо позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що заявлена сума позовних вимог не відповідає критеріям «Страхова шкода» та «Фактичні витрати» у розумінні ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, а також не додержано вимоги ст. 990 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» на які посилається позивач, як на обгрунтування підстав позову. Відповідач зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що саме відповідачу належить автомобіль НОМЕР_2, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Також відповідачем зазначено про орієнтований (попередній) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у розмірі 10000 грн. 00коп.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.09.2018 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву від 31.08.2018.

Представником позивача у судовому засіданні 04.09.2018 позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, проти позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

25.09.14 між Фермерським господарством «Олександрівське» (страхувальник, вигодонабувач) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (страховик, позивач у справі) укладений договір добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 (надалі - договір страхування), відповідно до умов п. 2 якого предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Lexus LX570, номер кузова (шасі): НОМЕР_10, рік випуску: 2014, державний номерний знак не зазначений, дійсною вартістю 1730000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.3 договору страхування страховик зобов?язався у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку і на умовах, визначених договором, а страхувальник зобов?язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Транспортний засіб Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова (шасі): НОМЕР_10, було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що трапилася 16.08.2015 на автошляху Київ-Чоп за участю автомобіля НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_7 (водій Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_3) спричинені тілесні ушкодження, .

Вороком Сихівського районного суду міста Львова від 20.04.2018 у справі №453/1594/16-к пр.№1-кп/464/22/18 громадянина ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України (а.с. 79-84).

Зазначеним вироком встановлено, що 16.08.2015 ОСОБА_4 приблизно о 18:45 год., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_5, НОМЕР_6 та рухаючись ним у Сколівському районі Львівської області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку м. Київ при проїзді її ділянки, що має закруглення праворуч по напрямку руху до м. Київ в районі 673 км. + 800 м. між населеними пунктами с. Козьова та с. Орява, порушив вимоги розділу 1 п. 1.2, 1.5; розділу 2 п. 2.3 б.д.; розділу 10 п. 10.1; розділу 11 п. 11.3; розділу 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху України та своїми діями створив небезпеку для руху водію автомобіля НОМЕР_7 - ОСОБА_7, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до умов пункту 1. договору страхування Конструктивна загибель транспортного засобу - це нанесення транспортному засобу шкоди такого ступеню внаслідок настання страхових ризиків (ДТП, ПДТО, пожежа, стихійні лиха,ВП), при якому вартість відновлювального ремонту згідно зі Звітом про оцінку транспортного засобу дорівнює або більше 75 (сімдесяти п'яти) % від дійсної вартості транспортного засобу (ТЗ) (включаючи дійсну вартість застрахованого ДО) на момент укладання договору.

При цьому визначення терміну ДІЙСНА ВАРТІСТЬ транспортного засобу у договорі страхування відсутнє.

Як встановлено пунктом 1.5 договору, Звіт про оцінку ТЗ - складений оцінювачем/суб'єктом оціночної діяльності згідно з Методикою звіт (акт, висновок або інший документ) про визначення вартості ТЗ та/або визначення матеріальних збитків, завданих власнику в раз пошкодження ТЗ та/або визначення вартості відновлювального ремонту ТЗ та/або з іншою метою; Методика - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з усіма подальшими змінами та доповненнями) або інший документ, прийнятий замість неї.

Відповідно до наданого позивачем до матеріалів справи Звіту експертного дослідження №1776 від 10.03.2016 загальний розмір матеріального збитку, завданого заподіяного власнику транспортного засобу Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок ДТП станом на 25.02.2016 склав 1528896 грн. 89 коп.(а.с. 25-71).

29.03.2016 до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01/0522.16 (а.с. 24) звернувся голова ФГ "Олександрівське» ОСОБА_7 у зв'язку з ДТП внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_7, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до Страхового акту №КР-011003 Констуктивна загибель, регрес від 07.04.2016 сума страхового відшкодування склала 338900 грн. 00 коп. (а.с. 72-74).

07.04.2016 Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на підставі заяви про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/0522.16в 29.03.2016 та Страхового акту № КР-011003 від 04.04.16 з розрахунком суми страхового відшкодування до нього (а.с. 72-75) здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 338900 грн.00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 844 від 07.04.16 (а.с. 76).

На момент ДТП (16.08.15) ОСОБА_4 був працівником відповідача та виконував свої трудові обов'язки. Вказаний факт підтверджується вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.18 та подорожнім листом № 714967 від 12.07.15 (а.с. 77) і не спростовується відповідачем.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АІ/7558882 (а.с. 85) (забезпечений транспортний засіб марки «DAF ТУ95ХР», д.н.з. НОМЕР_8).

26.02.2018 позивач звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про страхове відшкодування №15/04/8.04/054-18 від 26.02.18, у якій просить здійснити виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" у розмірі 338900 грн. 00 коп. (а.с.с 86-88).

Ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу становить 50000 грн. 00 коп., а розмірі франшизи становить 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок).

12.06.18 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» виплату страхового відшкодування у сумі 50000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою АТ «Ощадбанк» за рахунком позивача (а.с.89).

За доводами позивача різницю у сумі 289900 грн. 00 коп. між фактичним розміром завданої шкоди 338900 грн.00 коп. та страховою виплатою, яку здійснило ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» - 50000 грн. 00 коп., повинен відшкодувати відповідач.

На адресу відповідача позивачем надіслано письмову вимогу щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП №15/04/8.05/054-18 від 21.05.2018 (а.с.с 90-91). У підтвердження доказів надсилання відповідачеві вимоги позивачем до матеріалів справи додано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 92). фіскальний чек від 26.05.2017 та опис вкладення (а.с. 8-10).

Вимога відповідачем залишена без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача щодо позовних вимог в судовому засіданні 04.09.2018 в усних поясненнях та судових дебатах заперечував, посилаючись на невідповідність заявленої суми позовної вимоги ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, а також на недодержання вимог ст. 990 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», на які посилається позивач як на обґрунтування підстав позову. Відповідач зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що саме відповідачу належить автомобіль НОМЕР_2.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт сплати позивачем Фермерському господарству «Олександрівське» страхового відшкодування у розмірі 338900 грн. 00 коп. на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 від 25.09.2014, заяви про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/0522.16в 29.03.2016 та Страхового акту № КР-011003 від 04.04.16 з розрахунком суми страхового відшкодування до нього.

В обґрунтування розрахунку страхового відшкодування позивач у справі послався на Звіт експертного дослідження №1776 від 10.03.2016, відповідно до якого загальний розмір матеріального збитку, завданого заподіяного власнику транспортного засобу Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок ДТП станом на 25.02.2016 склав 1528896 грн. 89 коп.(а.с. 25-71).

Крім того, за доводами позивача внаслідок ДТП настала Конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу, що виразилось у вартості відновлювального ремонту у розмірі більшому, ніж 75% від дійсної вартості транспортного засобу, встановленої договором. При цьому у визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивач спирається саме на вказаний вище Звіт експертного дослідження, а під час визначення дійсної вартості транспортного засобу - на умови договору, тобто на визначену договором вартість транспортного засобу станом на дату укладення договору страхування - 25.09.2014.

Відповідно до Страхового акту №КР-011003 Конструктивна загибель, регрес від 07.04.2016 сума страхового відшкодування, визначена позивачем виходячи із зробленого ним висновку про Конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу, склала 338900 грн. 00 коп. (а.с. 72-74).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як визначено у наданому до справи Звіті від 15.03.2016 № 1776 про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Lexus LX570, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП станом на 25.02.2016 склав 1528896 грн. 89 коп. (а.с. 34).

У цьому ж Звіті оцінювачем шляхом застосування витратного та порівняльного підходів визначено ринкову вартість транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_9, у розмірі 2417283 грн. 28 коп. Вартість транспортного засобу, як і вартість відновлювального ремонту, визначена станом на дату проведення оцінки та складення Звіту.

Відповідно до даних Звіту від 15.03.2016 № 1776 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту становить 63,25% від ринкової вартості застрахованого транспортного засобу.

При цьому судом враховується, що визначення ринкової вартості застрахованого транспортного засобу здійснювалося оцінювачем з урахуванням вимог, зокрема, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі за текстом - Методика).

Посилання на необхідність здійснення оцінки на підставі вимог Методики міститься й у п. 1.5 договору страхування.

Відповідно до пункту 1.4 Методики вона застосовується з метою: д) визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

У пункті 1.4 Методики ринкову вартість колісного транспортного засобу (КТЗ) (його складників) визначено як вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Поняття дійсної вартості, що вживається у судовій практиці, за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Як встановлено судом, відповідно до умов пункту 1. договору страхування Конструктивна загибель транспортного засобу - це нанесення транспортному засобу шкоди такого ступеню внаслідок настання страхових ризиків (ДТП, ПДТО, пожежа, стихійні лиха, ВП), при якому вартість відновлювального ремонту згідно зі Звітом про оцінку транспортного засобу дорівнює або більше 75 (сімдесяти п'яти) % від дійсної вартості транспортного засобу (ТЗ) (включаючи дійсну вартість застрахованого ДО) на момент укладання договору.

З урахуванням наведеного у Методиці визначення дійсної вартості транспортного засобу, а також висновків Звіту від 15.03.2016 № 1776 про визначення вартості матеріального збитку судом не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача щодо правомірності самостійного визначення ним дійсної вартості застрахованого транспортного засобу у розмірі 1730000 грн. 00 коп. всупереч іншій дійсній (ринковій) вартості, визначеній у Звіті від 15.03.2016 № 1776 про визначення вартості матеріального збитку (2417283 грн. 28 коп.).

Посилаючись на необхідність визначення дійсної вартості саме станом на дату укладення договору страхування, позивач при цьому приймає до уваги та застосовує під час розрахунку суми страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості робіт та деталей транспортного засобу не станом на дату укладення договору страхування, а станом на дату проведення оцінки та складення Звіту. Вказаний розрахунок суперечить Методиці, умовам договору страхування у частині визначення дійсної вартості та, як наслідок, призводить до невірного, незаконного та несправедливого визначення процентного співвідношення вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу та дійсної (ринкової) вартості цього транспортного засобу станом на дату складення Звіту.

Позивачем не доведено суду факту конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу, оскільки відповідно до даних Звіту від 15.03.2016 № 1776 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту становить 63,25% від ринкової вартості застрахованого транспортного засобу.

Таким чином, судом не може бути прийнятий до уваги наданий позивачем розрахунок суми страхового відшкодування як такий, що складений з порушенням вимог Методики та договору страхування.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити з покладенням судових витрат на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 07.09.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписаний 17.09.2018.

Суддя Демидова М.О.