ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 Справа № 917/509/18

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" пров. М.Хвильового 1А, м.Охтирка, Охтирський район, Сумська область, 42700

до Решетилівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" вул. Шевченка 11, смт. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент", вул.Полковника Ганжі, 16, м.Тульчин, Вінницька область, 23600

про стягнення 5 416 202,18 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Бойченко Л.О.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

Суть справи: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" до Решетилівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" про стягнення 5 416 202,18 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на відсутність боргу в сумі 4 393 260,32 грн., у з"язку з його погашенням, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідач вказує на те, що станом на 28.03.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" та Решетилівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" існувала взаємна заборгованість в розмірі 4 393 260,32 грн., яка виникла у Позивача на підставі непогашених перед Відповідачем грошових зобов"язань в т.ч на підставі Договору №1-10-2017 від 11.01.2017р. в розмірі 2 218 148,16 грн. та в сумі 2 175 148,16 грн. - несплачених збитків; у Відповідача перед Позивачем в розмірі 4 393 260,32 грн. на підставі Договору №б/н від 01.12.2016р.

04.04.2018р. Відповідач направив на адресу Позивача ОСОБА_3 про зарахування зустрічних, про отримання заяви підтверджує повідомлення про вручення від 11.04.2018р.

З огляду на зазначене, відповідач вважає про відсутність боргу в сумі 4 393 260,32 грн. В зв"язку з зарахуванням зустрічних вимог, при цьому вважає кінцеву дату періоду нарахування штрафних санкцій (пені, 3% річних , інфляції) 27.03.2018р. та надав суду власний розрахунок за яким пеня становить 580751,70 грн., 3% річних - 58 892,58 грн. та інфляція 270 009,34 грн.

У відповіді на відзив від 19.09.2018р. позивач вказує на те, що товариство категорично не погоджується з одностороннім припиненням зобов"язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки прийнявши та оплативши товар ТОВ "Фуд Девелопмент" підтвердило відсутність зауважень щодо якості товару.

У письмових поясненнях від 03.08.2018р. відповідач вказує на те, що за Договором поставки №10/11-02, Позивач поставив Відповідачу масло солодковершкове екстра «Охтирський смак», 82,5 % в кількості 89 тонн на суму 11 570 000,00 грн. з ПДВ. Придбаний у Позивача товар в кількості 88 тон Відповідач продав на експорт компанії RUMI S.A.R.L (Франція) через вантажоодержувача SANTE GMT PROFUCTS LLC (Грузія).

За замовленням покупця Іноземним підприємством «СЖС Україна» (незалежний експерт) були взяті зразки товару на аналіз. В результаті проведених випробувань виявилось, що масло містить немолочні жири.

Відповідач зі свого боку також здійснив перевірку якості товару із тих самих зразків відібраних ІП «СЖС Україна» в Науково-дослідному центрі випробувань продукції ДП «Укрметртестстандарт». 24.10.17 р. ДП «Укрметртестстандарт» надав Протокол випробувань харчової продукції № 11080-11083/17-х, яким підтвердилась наявність немолочних жирів в маслі.

У зв'язку із неякісністю товару, Відповідач був вимушений замінити його іноземному контрагенту - RUMI S.A.R.L (Франція). 20.11.17 року RUMI S.A.R.L (Франція) повернув Відповідачу неякісний товар за рахунок останнього, про що свідчать вантажно митні декларації.

Таким чином, поставка неякісного товару Позивачем Відповідачу, який останній згодом поставив іншій компанії RUMI S.A.R.L (Франція) та був вимушений замінити з підстав неякісності, спричинила Відповідачу збитки у розмірі 1534480,16 грн. та 24 360,00 доларів США, пов'язані із поверненням товару (транспортна доставка, витрати на митні та портові формальності, витрати на послуги митного брокера проведенням досліджень зразків)

Представники позивача не погоджуються з заявленими збитками відповідача вказуючи на те, що відповідно до п. 5.2 Договору Товар приймається Покупцем від Постачальника за накладною, у разі відсутності зауважень до товару щодо якості, кількості, асортименту. Підписання видаткових накладних за Договором поставки №10/11-02 підтвердило відсутність зауважень щодо якості товару. Позивачем виконані умови договору, стягнення збитків не передбачено договором, нараховані збитки не підтверджені документально та умовами Договору не передбачено стягнення штрафних санкцій у вигляді 20% річних, які також не відносяться до збитків.

В судовому засіданні 07.09.2018 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено про дату складання повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» Решетилівська філія та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» укладено Договір поставки продукції від 01.12.2016р. (далі - Договір).

За умовами Договору, Постачальник (ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія») зобов"язується передати окремими партіями у власність Покупця (ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» Решетилівська філія) молочну продукцію (далі - Товар), а Покупець зобов"язується прийняти та оплатити його на умовах визначених даним Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, документи на Товар, які Постачальник повинен передати Покупцю при кожній поставці: товарна (товарно- транспртна) накладна, посвідчення про якість (оригінал чи завірена належним чином копія), інші документи передбачені чинним законодавством.

Конкретний асортимент, найменування, кількість, одиниця виміру та вартість Товару визначається у товарних (товарно-транспортних) накладних (п.1.3 Договору).

Загальна кількість товару - визначається згідно з сумарною кількістю вказаною у відповідних товарних (товарно-транспортних) накладних Постачальника, які з моменту їх підписання Сторонами є невід"ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору, умови оплати 100% передоплата. Факт поставки Товару підтверджується підписаною з обох Сторін товарною накладною.

Постачальником було поставлено Товар за видатковими накладними №816 від 23.10.2017 на суму 2300160грн., видатковій накладній №745 від 09.10.2017 у сумі 1829124, по видатковій накладній №715 у сумі 472032грн.

Відповідно до п.3.6 Договору, Покупець зобов'язався здійснити оплату за придбану продукцію у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

В порушення договірних умов Покупцем не виконані зобов'язання згідно п.3.5 Договору по оплаті грошових коштів за масло солодковершкове у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 4408382,40 грн. Проведено лише частковий розрахунок по видатковій накладній №715 у сумі 192933,60 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 4 408 382,40 грн., а також штрафні санкції:

- по видатковій накладній №816 від 23.10.2017 у сумі 2300160грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 351136,75 грн., сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 24.10.2017 року по 04.05.2018 року складає - 36487,47грн. Інфляційні збитки складають 126968,83 грн.

- по видатковій накладній №745 від 09.10.2017 у сумі 1829124 пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 272 915.32 грн., сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 10.10.2017 року по 04.05.2018 року складає 31120,16 грн., Інфляційні збитки складають 124014,61 грн.

- по видатковій накладній №715 у сумі 279098,40грн від 06.10.2017 пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 41436,49 грн. сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 07.10.2017 року по 04.05.2018 складає 4817,31 грн. Інфляційні збитки складають 18922,84 грн.

Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 5416202,18 грн. з яких 3% річних в розмірі 72424,94 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 269906,28 грн., а також пеню в розмірі 665488,56 грн.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем надано суду заяву від 28.03.2018р. направлену на адресу позивача та отриману останнім 11.04.2018р. про припинення зобов"язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.36), зокрема щодо заборгованості в сумі 2 218 112,16 грн., яка виникла на підставі Договору № 11-10/2017 від 11.01.2017р., укладеного між ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія»; заборгованості в розмірі 2 175 148,16 грн. по несплаті збитків, яка виникла на підставі Договору №10/11-02 від 10.11.2016р., укладеного між ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» та виставленої, у зв"язку з існуванням боргу, претензію ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» №23-03-18 від 23.03.2018р.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов'язку заявника перед адресатом, так і обов'язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Матеріалами справи підтверджується, що вимоги за Договором № 11-10/2017 від 11.01.2017р. року та Договору №10/11-02 від 10.11.2016 року є зустрічними та однорідними (грошовими), строк їх виконання є таким, що настав.

Позивач скористався своїм правом та подав відповідачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, з огляду на наявність всіх передбачених чинним законодавством України підстав, суд приходить до висновку про зарахуванням зустрічних однорідних вимог в розмірі 2 218 112,16 грн., а саме по видатковій накладній №745 від 09.10.2017р. в розмірі 189 124,00 грн., а також частково по видаткові накладній №816 від 23.10.2017р. в розмірі 346024,16 грн.

Заборгованість за Договором №11-10-2017 від 11.01.2017р. перед ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» в розмірі 2 218 112,16 грн. ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» визнає у листі №12/04/05 від 12.04.2018р. (а.с.60)

Що стосується збитків суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Також, приписами ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналогічні положення викладені у ст. ст. 224, 225 ГК України.

Застосовуючи дані статті необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) шкода; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

В письмових пояснення ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (вх. канц. суду №7241 від 03.08.2018р.) відповідач розраховує суму збитків, а саме:1534480,16 грн. та 24360,00 доларів США, що складаються з транспортною доставкою Товару, витрати на митні та портові формальності, витрати на послуги митного брокера проведенням досліджень зразків, витрати по перевірці якості товару.

До пояснень від 03.08.2018р. відповідач надав суду докази понесених збитків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зарахування збитків в розмірі 2 175 148,16 грн. не доведеним.

Таким чином, сума основної заборгованості що підлягає до стягнення відповідача становить 2 175 148,32 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов»язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що в разі порушення строків оплати Відповідач зобов'язаний виплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого в строк товару за кожен день затримки.

Судом здійснено перерахунок заявленої позивачем до стягнення пені з урахуванням положень статті ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та поданої відповідачем заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог отриманої позивачем 11.04.2018р. та встановлено, що нарахована позивачем пеня становить:

- по видаткові накладній №745 від 09.10.2017р. за період з 10.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 272 915,32 грн.;

- по видаткові накладній №816 від 23.10.2017р. за період з 24.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 321 140,15 грн.; за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 43 686,98 грн.;

- по видаткові накладній №715 від 06.10.2017р. за період з 07.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі42 216,50 грн.; за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 6 239,57 грн.

Загальний розмір пені становить 636 271,97 грн. (розрахунок проведено за допомогою калькулятору "ЛІГА: Закон")

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено:

розмір 3% річних становить:

- по видаткові накладній №745 від 09.10.2017р. за період з 10.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 27 512,03 грн. (період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. відсутня заборгованість у зв"язку з зарахуванням зустрічних вимог);

- по видаткові накладній №816 від 23.10.2017р. за період з 24.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 31 950,17 грн.; на суму 1954135,84 грн. за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 3854,73 грн.;

- по видаткові накладній №715 від 06.10.2017р. на суму 279098,40 грн. за період з 07.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 4266,76 грн.; за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 550,55 грн.

Загальний розмір 3% річних становить 68 134,24 грн. (розрахунок проведено за допомогою калькулятору "ЛІГА: Закон")

розмір інфляційних збитків становить:

- по видаткові накладній №745 від 09.10.2017р. за період з 10.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 124 066,33 грн. (період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. відсутня заборгованість у зв"язку з зарахуванням зустрічних вимог);

- по видаткові накладній №816 від 23.10.2017р. за період з 24.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 126 891,27 грн.; на суму 1954135,84 грн. за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 15 633,09 грн.;

- по видаткові накладній №715 від 06.10.2017р. на суму 279098,40 грн. за період з 07.10.2017р. по 10.04.2018р. в сумі 18930,76 грн.; за період з 11.04.2018р. по 04.05.2018р. в розмірі 2232,79 грн.

Загальний розмір інфляційних збитків становить 287 754,24 грн. грн. (розрахунок проведено за допомогою калькулятору "ЛІГА: Закон")

Відповідно до ч.1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 3 167 308,77, з яких: основна заборгованість в розмірі 2 175 148,32 грн., пеня - 636 271,97 грн., 68 134,24 грн. - 3% річних, 287 754,24 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, сума судового збору що підлягає стягненню з відповідача становить 47 509,63 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Решетилівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" (вул. Шевченка 11, смт. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" (пров. М.Хвильового 1А, м.Охтирка, Охтирський район, Сумська область, 42700, ) заборгованість в розмірі 3 167 308,77, з яких: основна заборгованість в розмірі 2 175 148,32 грн., пеня - 636 271,97 грн., 68 134,24 грн. - 3% річних, 287 754,24 грн. інфляційних втрат, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 47 509,63 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.09.2018р.

Суддя Гетя Н.Г.